Справа № 754/7823/22
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., перевіривши виконання вимог ст.ст. 174-177 ЦПК України за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , Управління з надання адміністративних послуг Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , Управління з надання адміністративних послуг Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Письмові матеріали справи містять клопотання про звільнення позивачку від сплати судового збору на підставі ст.. 136 ЦПК України та чч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання не працює.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 ст.136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Представник позивачки, звертаючись із заявою про звільнення останньої від сплати судового збору, посилається на те, що позивачка немає доходу, а відтак позбавлена можливості сплатити судовий збір.

Проте всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України заява не містить доказів на підтвердження відсутності у позивача інших доходів, що унеможливлює її сплатити судовий збір.

Таким чином, відповідно до ст.12, 81 ЦПК України позивачу необхідно подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (докази відсутності доходів у позивача).

Відповідно до п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у звільненні від сплати судового збору.

Відповідно до п.3 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою визначено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, позивачці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн. та додати до позовної заяви документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Константинова Олексія Геннадійовича про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляються самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , Управління з надання адміністративних послуг Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Сенюта