Справа № 361/7934/14-ц
Провадження № 8/361/3/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Радзівіл А.Г.
за участю секретаря Лелеки В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
18 вересня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Заява обґрунтована тим, що 22 грудня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 361/7934/14-ц за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позов було задоволено та поділено майно.
У зазначеному рішенні було визнано право власності ОСОБА_2 на:
1) 1/2 частку садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) 1/2 частку автомобіля марки „Меrсеdеs-Веnz Е320 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Також цим рішенням було визнано право власності ОСОБА_1 на:
1) 1/2 частку садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) 1/2 частку автомобіля марки „Меrсеdеs-Веnz Е320 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Проте вважають, що є нововиявлені обставини, згідно яких слід переглянути судове рішення від 22.12.2014 р. по цивільній справі № 361/7934/14-ц.
Майно, яке було поділено у судовому рішенні, є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , що підтверджують наведені нижче нововиявлені обставини.
Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року по справі № 361/7181/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яким було розірвано шлюб між ними, у рішенні зазначено, що вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо з 2002 року. Ці обставини зазначені в тексті судового рішення від 16.112015 р. по справі № 361/7181/15-ц, яке набрало законної сили.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року по справі № 361/7181/15-ц, яким було розірвано шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було ухвалене та набрало законної сили пізніше за рішення по цивільній справі № 361/7934/14-ц за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Те, що в судовому рішенні по справі № 361/7181/15-ц зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо з 2002 року, 17 вересня 2019 року виявила новий представник ОСОБА_1 - адвокат Ніколаєва Наталія Борисівна, коли 17 вересня 2019 року була запрошена ОСОБА_1 представляти його інтереси в іншій цивільній справі, яка розглядається у Святошинському районному суді міста Києва.

Садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 1/2 частки якого отримала за рішенням суду ОСОБА_2 , був збудований після 2002 року на особисті кошти ОСОБА_1 , і свідоцтво про право власності на нього ОСОБА_1 отримав в 2010 році.

15 вересня 2019 року було знайдено розписку, яку ОСОБА_1 дав ОСОБА_3 . Ця розписка була загублена, ОСОБА_1 вважав її втраченою, проте випадково при серйозних перестановках меблів і речей в житлі ця розписка була знайдена ОСОБА_3 та надана ОСОБА_1 16 вересня 2019 року.

З цієї розписки наявно, що ОСОБА_1 отримав в серпні 2002 року гроші від ОСОБА_3 для купівлі земельної ділянки та побудови будинку на земельній ділянці з умовою, що поверне ці гроші ОСОБА_3 з коштів, які дарує йому його мати ОСОБА_4 саме на купівлю земельної ділянки та побудови будинку на земельній ділянці. І ОСОБА_1 дійсно з коштів, які дала йому його мати, віддав гроші ОСОБА_3 , що сама ОСОБА_3 може підтвердити.

Відповідно до зазначених обставин, на підставі норм сімейного законодавства, майно, тобто садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - є особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

20 вересня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя. Призначено судове засідання на 29 листопада 2019 року.

05 лютого 2019 року до суду надійшов відзив на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами від представника ОСОБА_2 , який обґрунтований тим, що дійсно ОСОБА_2 перебувала в шлюбі із заявником з 24 вересня 1999 року, який було розірвано Броварським міськрайонним судом Київської області 16 листопада 2015 року рішенням по справі № 361/7181/15-ц. Вказана справа розглядалась за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , тобто позовну заяву складала та подавала до суду саме ОСОБА_2 .. Так у відповідності до позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме абзаців 4 та 5 першої сторінки, зазначено ?З початку 2012 року ми з відповідачем проживаємо окремо, я за вищевказаною адресою в м. Києві, а відповідач, разом з донькою окремо в будинку. З початку 2012 року ми з відповідачем не підтримуємо подружні стосунки, не ведемо спільне домашнє господарство, фізично проживаємо окремими родинами, в різних житлових будинках?.

Відповідно до абзаців 7, 8, 9 першої сторінки самого судового рішення по справі №361/7181/15-ц ?Позивач в судове засідання не з явилась, надала письмову заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить його задовільнити. Відповідач в судове засідання не з явився, надав письмову заяву, позов визнає, не задає проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних справі доказів?.

При ознайомленні з матеріалами вищевказаної цивільної справи представником було встановлено, що ніяких додаткових доказів, які б спростовували викладені в матеріалах позовної заяви обставини додано не було.

Враховуючи викладене, та шляхом аналізу матеріалів вищевказаної цивільної справи, вважає, що викладена в 4 абзаці першої сторінки судового рішення від 16 листопада 2015 року по справі №361/7181/15-ц про те, що ?З 2002 року сторони припинили подружні стосунки..? є звичайною механічною опечаткою, що не підтверджується жодними наявними в матеріалах цивільної справи матеріалами. А дійсна обставина та, що викладена в матеріалах позовної заяви, що саме ?з 2012 року сторони проживачи окремо?, саме цю обставину підтвердили сторони ( ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 ) відповідно до доданих до матеріалів справи заяв про слухання вказаної справи без участі та визнання вищевказаної позовної заяви в повному обсязі.

Крім того, викладену обставину в матеріалах заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ?про припинення сторонами проживання однією сім`єю та припинення подружніх стосунків з 2002 року? спростовує й сам заявник, відповідно до первісної позовної заяви про розірвання шлюбу самого заявника у справі, що переглядається, зазначає, що ?шлюб виявився невдалим, подружніх відносин вони не підтримують з 2011 року?, цей факт підтверджується безпосередньо змістом самої позовної заяви, що складав та подавав сам заявник ОСОБА_1 та безпосередньо першим абзацом самого оскаржуваного судового рішення, в якому також зазначено, що ?подружні відносини вони не підтримують з 2011 року?.

Отже, враховуючи викладене, вважає, що обставина, про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили подружнє життя в кінці 2011 на початку 2012 року повністю встановлена судом при винесенні рішення у справі, що переглядається, вказана обставина була відома і заявнику і ОСОБА_2 під час слухання вказаної справи за первісним та зустрічним позовними заявами, будь-яке намагання Заявника переоцінити докази щодо часу припинення подружнього проживання не є підставою для перегляду вказаної справи за нововиявленими обставинами.

Що стосується другої, начебто нововиявленої обставини, яка стосується раптово знайденої боргової розписки, про отримання заявником грошових коштів в сумі 5000 доларів США, то вважає, вказану нововиявлену обставину надуманою та новоствореною, що жодним чином, по-перше, не відповідає дійсності, а по-друге, жодним чином не є підставою для перегляду вищевказаного судового рішення, з наступних підстав.

Так у відповідності до змісту вказаної боргової розписки вона датована 03 серпнем 2002 року, тобто тим часом, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до вимог законодавства, вищевказаний будинок, який поділено відповідно до судового рішення, яке намагається переглянути заявник, є спільним майном сторін, який побудовано та введено в експлуатації в шлюбі. Боргову розписку, якщо їй навіть повірити, написана в період перебування заявника в шлюбі, тобто кошти, які отриманні їм, як він зазначає на придбання земельної ділянки, на якому знаходиться спільний будинок в АДРЕСА_1 , тобто, отриманні в результаті вказаної боргової розписки кошти, є не особистою власністю заявника, а спільні кошти подружжя.

А що стосується викладених в матеріалах заяви та боргової розписки обставин придбання земельної ділянки за вищевказаної адреси, то питання щодо поділу будь-якої земельної ділянки в судовому рішення, що намагаються переглянути, не вирішувалось.

Враховуючи викладене, вважає вимоги, викладені у вказаній заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не обґрунтованими, а обставини, викладені у заяві неправдивими, а заява подана тільки з однією метою, з метою психологічного тиску на ОСОБА_2 , для того, щоб остання відмовилась від позову про поділ спільного майна, що перебуває у Святошинському районному суді міста Києва, а тому просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 викладених в Заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в рамках справи №361/7934/14-ц, - відмовити повністю.

10 серпня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М. було задоволено заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні від 16 листопада 2015 року у цивільній справі №361/7181/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, вказавши відповідно до змісту позовної заяви час, з якого сторони припинили шлюбні відносини, з 2012 року, замість помилково зазначеного 2002 року.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник, належним чином повідомлені, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав свій відзив на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та просив у задоволенні заяви відмовити.

Суд заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 361/7934/14-ц за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позов було задоволено та поділено майно.

У зазначеному рішенні було визнано право власності ОСОБА_2 на:

1) 1/2 частку садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) 1/2 частку автомобіля марки „Меrсеdеs-Веnz Е320 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також цим рішенням було визнано право власності ОСОБА_1 на:

1) 1/2 частку садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) 1/2 частку автомобіля марки „Меrсеdеs-Веnz Е320 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року по справі № 361/7181/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яким було розірвано шлюб між сторонами та яке набрало законної сили.

10 серпня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М. було задоволено заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні від 16 листопада 2015 року у цивільній справі №361/7181/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, вказавши відповідно до змісту позовної заяви час, з якого сторони припинили шлюбні відносини, з 2012 року, замість помилково зазначеного 2002 року.

В матеріалах справи міститься копія боргової розписки від 03 серпня 2002 року на яку посилався відповідач у справі як на нововиявлену обставину.

Згідно із ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи . 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно до п. 3 Постанови № 4 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами - нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. При цьому необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Крім цього, вони повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Згідно п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами № 4 від 30.03.2012 р., зазначено, що, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Зокрема, у справі "Желтяков проти України" (Заява № 4994/04) ЄСПЛ наголошує, що рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, переглядається у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії", № 69529/01, п.п.27- 28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2, № 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі Желтяков проти України , заява № 4994/04, пункт 43).

Аналізуючи зміст вказаної розписки яка датована від 03 серпня 2002 року суд дійшов висновку, що про вказаний доказ відповідач ОСОБА_1 на час розгляду справи про поділ майна подружжя достеменно знав, оскільки саме він як вказує розписка отримав кошти у розмірі 5000 доларів, але не скористався своїм правом подати цей доказ ні при розгляді спору судом першої інстанції, та не вказав на такий доказ у апеляційній скарзі до суду апеляційної інстанції.

Таким чином вважати такий доказ нововиявленою обставиною немає підстав, а тому в задоволенні заяви про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя слід відмовити.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст. ст. 423,429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Радзівіл А.Г.