Справа № 171/1287/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий суддя Чумак Т.А. за участю секретаря судового засідання Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Стяпонавічюс Артурас Володимирович, до виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Адвокат Стяпонаівічюс А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом, просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну частку (пай), розміром 4,37 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель коллективного сільськогосподарського підприємтсва «імені Кірова», на території с. Вільне Апостолівського району Дніпропетровської області, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай)

В обгрунтування позову зазаначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.05.1993 року, де прізвище її бабусі у актовому записі про смерть вказано помилково « ОСОБА_3 ». Після смерті ОСОБА_3 відрилася спадщина, яка перейшла до батька позивачки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , перейшла до позивачки, у зв`язку з чим позивачка звернулася до нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А., яка надала відповідь на заяву, у якій повідомила про те, що їй необхідно підтвердити факт родинних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , оскільки є розбіжності в написанні прізвища, що також підтверджується відповідним повним витягом з актового запису про смерть, який знаходиться в матеріалах спадкової справи. Також вказано, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а рішення про видачу їй сертифікату на право на земельну частку (пай) було прийнято Апостолівською РДА 22.05.1998 року, тобто після смерті ОСОБА_3 , на підставі зазначеного позивачу рекомендовано звернутися до суду. Вказує на те, що сам факт видачі зазначеного сертифікату свідчить про те, що ОСОБА_4 має право на земельну частку (пай), оскільки до своєї смерті залишалась членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова Апостолівського району, хоча і була на пенсії. Зазначені обставини позбавляють позивачку можливості належним чином оформити передбачені законом спадкові права, що порушує її законні інтереси. Просить позов задовільнити.

Представник позивача ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили проводити розгляд справи без їх присутності.

Представник Нивотрудівської сільської ради 12.08.2022 р. надав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволених позовних вимог не заперечує, не заперечує про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Встановлено, що батьками « ОСОБА_6 » (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є « ОСОБА_7 » (мовою оригіналу) та « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 28.03.1972 року Нивотрудівською сільською радою депутатів трудящих (а. с. 11).

Встановлено, що « ОСОБА_6 » (мовою оригіналу) 25.09.1992 року уклала шлюб з « ОСОБА_9 » (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , виданим 25.09.1992 року Нивотрудівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області (а. с. 12).

Встановлено, що батьками « ОСОБА_10 » (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_5 , є « ОСОБА_11 » (мовою оригіналу) та « ОСОБА_12 » (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , виданим 31.08.1967 року Апостолівським районним бюро РАЦС Дніпропетровської області (а. с. 14).

Встановлено, що батьками « ОСОБА_7 » (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є « ОСОБА_10 » (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 , виданим 29.06.1971 року Вільнянської сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області (а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла « ОСОБА_10 » (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 01.05.1993 року Нивотрудівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області (а. с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим 02.08.2007 року виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (а. с. 19).

Встановлено, що 29.05.1998 року на ім`я ОСОБА_3 , яка проживає в с. Веселі Чумаки Апостолівського району Дніпропетровської області, на підставі рішення Апостолівської районної державної адміністрації від 22.05.1998 р. за № 323-р, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) на землі, кА перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах, серіх ДП № 0101737 (а.с. 21)

Відповідно до архівних довідок, виданих виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради № 37.03-19 від 26.02.2021 р., № 38.03-19 від 26.02.2021 р., № 39.03-19 від 26.02.2021 р., № 40.03-19 від 26.02.2021 р., № 41.03-19 від 26.02.2021 р., № 42.03-19 від 26.02.2021 р., № 43.03-19 від 26.02.2021 р., встановлено, що згідно з документами колгоспу ім. Кірова, які після його ліквідації зберігаються у Вільненському старостинському окрузі Нивотрудівської ОТГ Апостолівського району Дніпропетровської області, в особових рахунках працівників з 1953 р. по1984 р. зазначена « ОСОБА_10 », « ОСОБА_10 », « ОСОБА_10 .» та « ОСОБА_10 » (а.с. 22-28).

Згідно архівної довідки, виданої Архівним управління Апостолівського архівного відділу Криворізької районної державної адміністрації № 15 від 29.04.2021 р., згідно з документами колгоспу ім. Кірова, які після його ліквідації зберігаються в Апостолівському відділі архівного управління Криворізької районної державної адміністрації, в протоколах засідання членів колгоспу за 1978 р. на ОСОБА_3 є такі дані: з протоколу № 3 засідання правління колгоспу ім. Кірова Апостолівського району від 06.07.1978 року зазначається: «Слушали заявление ОСОБА_10 о о оформлении ее на пенсию». Витяг надано мовою оригіналу. В протоколах засідання правління колгоспу ім. Кірова питання про прийом та звільнення ОСОБА_3 не розглядалося. Підстава: протоколи засідання за 1978, 1983-1984 року (а.с. 29).

Згідно відповіді, наданої на запит адвоката Стяпонавічюса А.В., відділ в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив, що загальний розмір земельної частки (паю) по колишньоиму КСП ім. «Кірова» становить 4,37 умовних кадастрових гектар; гр. ОСОБА_3 не внесена до списку членів КСП ім. «Кірова», які мають право на отримання сертифікату на середню частку (пай); надали завірену належним чином копію книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) членів КСП «ім. Кірова» на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 30-32)

Розпорядженням голови Апостолівської районної державної адміністрації № 323-р від 22.05.1998 р. затверджено розрахунки вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по коллективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова: вартість земельної частки (паю)16146 грн.; середній розмір земельної частки (паю) 4,37 га (а.с. 59)

Відповідно відповіді на запит адвоката Стяпонавічюса А.В. відділ № 2 управління у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив, що відповідно до витягу з «Книги реєстрації сертифікатів на земельний (пай) членів коллективного сільськогосподарського підприємства ім Кірова» зазаначено, що ОСОБА_3 29.11.2007 року отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) № 0737 (а.с. 69-70)

При вирішенні спору суд керується наступними положеннями закону.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто, відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Підтримуючи свій позов позивачка посилалась на те, що сам факт видачі зазначеного сертифікату свідчить про те, що ОСОБА_4 мала право на земельну частку (пай), оскільки до своєї смерті залишалася членом сільськогосподарського підприємства ім.. Кірова Апостолівського району, хоча і була на пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Цивільного кодексу УРСР (чинного на момент відкриття спадщини) правоздатність громадянина, тобто здатність мати цивільні права та обов`язки, виникає з момент його народження і припиняється зі смертю. Правоздатність нерозривно пов`язана з життям людини. Правозданість фізичної особи припиняється її смертю. Поки людина жива вона правоздатна, незалежно від стану здоров`я. Існування правоздатності означає наявність певного правого зв`язку між державою та особою (держава визнає за особою правоздатність і гарантує її).

Крім того, під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №922/2589/19).

Спадкодавиця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а рішення про видачу їй сертифікату на право на земельну частку (пай) було прийнято Апостолівської районною державною адміністрацією 22.05.1998 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 29.05.1998 року, тобто після смерті ОСОБА_3 .

За вказаних обставин, враховуючи системний аналіз наведених вище правових норм, суд приходить до висновку про те, що цивільна правоздатність баби позивача по справі ОСОБА_1 ОСОБА_3 , а, отже, і її здатність мати (набувати) цивільні права, зокрема, право на земельну частку (пай), площею 4,37 в умовних кадастрових гектарах, припинилась у момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 і на вказану дату бабі позивача як спадкодавцеві зазначена земельна ділянка на праві власності не належала, оскільки, сертифікат на право на земельну частку (пай) було видано Апостолівською районною державною адміністрацією 22.05.1998 року.

Таким чином, за свого життя баба позивача по справі не набула (не мала) права власності на вказану вище земельну частку (пай)та не здійснювала його відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, внаслідок чого дане право не увійшло до складу спадщини після її смерті (правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 21.09.2020 року у справі №240/110/18).

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 01.08.2019 року у справі №703/333/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності на неї у порядку спадкування, оскільки до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Подібний за змістом правовий висновок щодо спадкування особою лише того майна, яке на час відкриття спадщини мав спадкодавець, викладений в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №297/1756/17.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з урахуванням того, що баба позивача по справі ОСОБА_3 як спадкодавець за життя не набула у встановленому законом порядку права власності на земельну частку (пай), внаслідок чого вказана земельна ділянка не є об`єктом спадкування та не входить до складу спадщини, що відкрилась внаслідок її смерті та смерті ОСОБА_7 , приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

При цьому, мотивуючи відповідно до п.6 ч.4 ст.265 ЦПК України не врахування доводів, на які посилалась позивач як підставу для задоволення позовної вимоги про визнання за нею права на земельну частку (пай), що на імя спадкодавці ОСОБА_3 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Набуття особою права власності на майно можливе лише за наявності її волевиявлення, спрямованого на вчинення дії або комплексу дій з метою отримання права на річ.

Натомість гр-нка ОСОБА_3 не набувала права власності на земельну частку (пай) за життя, оскільки її здатність мати цивільні права припинилась внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому посилання позивача на те, що право на земельну частку (пай) є належне спадкодавцеві ОСОБА_3 не приймається судом до уваги, оскільки до складу спадщини можуть входити лише ті права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, та не можуть бути включені майнові права, які не належали спадкодавцеві на день смерті з урахуванням меж цивільної правоздатності фізичної особи.

За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Стяпонавічюс Артурас Володимирович, до виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08.09.2022 р.

Суддя: Чумак Т.А.