Справа № 466/8925/17
Провадження № 2/466/67/22
У Х В А Л А

судового засідання

19 вересня 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа №466/8925/17

розглянувши у залі суду у м.Львові у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відшкодування завданої матеріальної шкоди,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Ухвалою від 08.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 06.12.2021 суд закрив підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відшкодування завданої матеріальної шкоди та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судове засіданні неодноразово викликався свідок ОСОБА_4 , що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання не прибув повторно, причин неприбуття суду не повідомив.

Представник відповідача адвокат Бандирський А.С. наполягав на повторному виклику свідка до суду та застосування до останнього заходів процесуального впливу. Позивач та представник позивача адвокат Геш І.Ю. не заперечували щодо клопотання про застосування до свідка ОСОБА_4 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Статтею 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Частиною 2 ст.144 ЦПК України передбачено, що застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно матеріалів справи свідок ОСОБА_4 викликався в судове засідання 19.07.2022 та 19.09.2022, однак не прибув до суду та не повідомив про причину неявки (том.3 арк.спр.226,240).

В справі яка розглядається внаслідок недобросовісної бездіяльності свідка суд позбавлений можливості провести розгляд справи, у визначений законом строк. Тому, така бездіяльність судом розцінюється як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків, що спрямоване на затягування розгляду справи та фактично унеможливлює здійснення судом першої інстанції своєчасного розгляду справи протягом розумних строків.

В такому випадку, відповідно до вимог ст. 148 ЦПК України, з метою спонукання свідка до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання процесуальними правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_4 штраф.

При визначенні розміру штрафу суд враховує тривалість бездіяльності свідка, характер дій, які вимагалося вчинити від свідка і такі не можуть вважатись складними.

З врахуванням наведеного, а також керуючись такими засадами як справедливість, розумність та співмірність, суд вважає за необхідне накласти на третю особу штраф у розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно ч. 9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

В силу вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481 гривень. Відповідно, розмір накладеного штрафу згідно цієї ухвали становить 1240 грн. 50 копійок.

Крім того, необхідно роз`яснити свідку, що згідно вимог ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Враховую те, що свідок ОСОБА_4 викликався до суду 19.07.2021 та 19.09.2022, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що стверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання не прибув повторно, причин неприбуття суду не повідомив, тому суд вважає за необхідне застосувати до свідка ОСОБА_4 захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1240,50 грн., який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України.

Керуючись ст. 143, 144, 148, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Накласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , штраф у розмірі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1240 (одна тисяча двісті сорок гривень 50 копійок), який стягнути на користь Державної судової адміністрації України, (рахунок отримувача UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягувач: Державна судова адміністрація України, адреса місцезнаходження: 01021, м.Київ, вул. Липська, 18/5, код за .

Боржник: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Роз`яснити, що відповідно до частини 6 статті 148 ЦПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвала суду складена та підписана 19 вересня 2022 року.

Суддя: П. С. Невойт