Справа №949/977/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить встановити факт її постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, однією сім`єю разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із 01 січня 1980 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . На день смерті він постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 01 січня 1980 року, заявник постійно проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю, вела з ним спільне господарство та вирішувала спільні проблеми. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із двох земельних ділянок, призначених для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Лісівської сільської ради Сарненського району Рівненської області. Заявник є спадкоємцем четвертої черги за законом на майно померлого ОСОБА_2 . Для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, заявник звернулася до приватного нотаріуса. Проте, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно було відмовлено, оскільки заявником не було подано документів, які встановлюють факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В одному із судових засідань заявник заяву підтримала та просила її задоволити.

Від представника заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є сусідами заявника, підтвердили факт постійного проживання заявника однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку по вулиці: АДРЕСА_1 , починаючи із 1980 року і до дня його смерті, а також пояснили, що заявник вела із ним спільне господарство та проживала з ним до дня смерті однією сім`єю, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу.

Заслухавши заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06 липня 2010 року (а.с.4).

За життя ОСОБА_2 належали дві земельні ділянки, які розташовані на території Лісівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та призначені для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №076666 (а.с.11).

Як вбачається з довідок №298/1, №299/1, 300/1 від 02 серпня 2022 року, виданих виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Рівненської області, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживали, вели спільне господарство та були зареєстровані: ОСОБА_1 в період з 01 січня 1980 року по 31 грудня 2010 року та ОСОБА_2 з 01 січня 1980 року по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5, 7, 8).

Для юридичного оформлення права на спадкове майно, заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Тарасюка О.Г. Проте, постановою приватного нотаріуса від 20 липня 2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки нею не були подані документи, які встановлюють факт проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.6).

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69516977 від 20 липня 2022 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано спадкову справу (а.с.9).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Крім того, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

За змістом ст. 1268 ЦК України причини постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказана норма закону не передбачає.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом, як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з підпунктами 4, 10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Надані заявницею докази відповідно до вимог ст. 76, 78-80 ЦПК України є допустимими, достовірним та достатніми. Оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заяви.

Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення, оскільки є передумовою реалізації нею права на отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, однією сім`єю разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із 01 січня 1980 року по 05 липня 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 29 вересня 1997 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: Дубровицька міська рада, вул. Воробинська, 4, м.Дубровиця Рівненська область, .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.