Провадження №2/748/420/22
Єдиний унікальний № 748/2222/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2022 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Кухти В.О.,

при секретарі: Долматова М.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справуза позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2021 року згідно поштового конверту, представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат - 100800,00 грн та 2270,00 грн судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_1 , МТСБУ відшкодувала потерпілому від цієї пригоди 100800,00 грн. та звернулося до відповідача з листом про добровільну компенсацію цього відшкодування. Проте, відповідач кошти не сплатив, а тому МТСБУ просить стягнути з нього зазначену суму.

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.11.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 100800,00 грн, в тому числі: витрати, пов`язані здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 100000,00 грн. та витрати, понесені на проведення дослідження транспортного засобу у розмірі 800,00 грн, а також стягнуто 2270,00 грн судового збору.

Ухвалою суду від 13 липня 2022 року зазначене заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.11.2021 року скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представником відповідача подано відзив, в якому просить застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує на те, що у даному коректному випадку загальна позовна давність тривалістю 3 роки починає перебіг 15.08.2018 року та спливає у відповідній місяць та число останнього року строку - 15.08.2021 року, а представник позивача звернувся до суду із позовом 02.09.2021 року, тобто після спливу позовної давності. Також представником позивача подана заяву про застосування строку позовної давності.

У встановлений судом строк відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, позивач правом на подачу відповіді на відзив не скористався, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року по справі № 755/8713/18-п, з внесеними виправленнями постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цією постановою встановлено, що 29 травня 2018 року о 07 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 на проспекту Броварському, 20 в м. Києві не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , який в свою чергу здійснив зіткнення з «Renault» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками» /а.с.40,41/.

Автомобіль ОСОБА_1 не був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с.18/. Тому 20 червня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ з відповідною заявою за відшкодуванням шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.05.2018 року в м. Києві по Проспекту Броварському, 20 за участю транспортного засобу марки «Nissan Xtrail» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 /а.с.6,37/.

Для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «Nissan Xtrail», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо- транспортної пригоди позивач надав відповідне доручення ФОП « ОСОБА_3 » /а.с.21/. За послуги ФОП « ОСОБА_3 » позивач поніс витрати в розмірі 800 грн., що підтверджується рахунком № 18/12508.1 від 04.07.2018 року, актом виконаних робіт та платіжним дорученням № 992446 від 15.08.2018 року /а.с.46,47,48/.

Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля № 2212 від 24.07.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Xtrail» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 137726,52 грн /а.с.23-26/.

07 вересня 2018 року МТСБУ виплатило ОСОБА_2 , страхове відшкодування згідно наказу № 8381 від 06.09.2018 року у розмірі 100000,00 грн, про що свідчить платіжне доручення № 993059 від 07.09.2018 року /а.с.43,44,45/.

16.07.2021 року МТСБУ направило ОСОБА_1 лист з проханням в добровільному порядку сплатити витрати на відшкодування в сумі 100800,00 грн /а.с.50-51/

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відтак, відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ч. 1 ст. 1191 ЦК України МТСБУ набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.

В 2 та 3 абз. п. 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", зазначено, що з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Зважаючи на той факт, що МТСБУ набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, суми заявлених позовних вимог підтверджені наявними матеріалами справи, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість цих вимог.

Щодо пропуску строку позовної давності, про що було заявлено представником відповідача у відзиві та подано відповідну заяву, суд зазначає наступне.

За приписами ст.256, 257, ч.6 ст.261, ч.4 ст.267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на те, що МТСБУ 07.09.2018 року виконало зобов`язання щодо виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування в сумі 100000,00 грн, та з позовом до ОСОБА_1 про стягнення цього відшкодування в порядку регресу звернулось 02.09.2021 року, тому позов в цій частині подано в межах трирічного строку позовної давності.

Однак враховуючи те, що представник відповідача заявила про застосування строку позовної давності, МТСБУ сплатило 800.00 грн за послуги ФОП « ОСОБА_3 » щодо визначення вартості матеріального збитку 15.08.2021 року, а позов до ОСОБА_1 про стягнення з нього цих витрат пред`явлено 02.09.2021 року з пропуском строку позовної давності, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог (100000,00*2270/100800,00 =2251,98).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. 261, 267, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 38, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: вул. Русанівський бульвар, 8 м.Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регрессу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 100000 (сто тисяч гривень) 00 копійок - витрати, пов`язані здійсненням регламентної виплати потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 2251 (двісті тисячі двісті п`ятдесят одна) гривня 98 копійок.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта