ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1155/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1606/21 Категорія: 301030300 Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Ульянов Сергій Миколайович;

відповідачі ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», ОСОБА_3 ;

представник ОСОБА_2 адвокат Глущенко Олександр Сергійович;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

особа, яка подала апеляційну скаргу представник позивача адвокат Ульянов Сергій Миколайович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ульянова Сергія Миколайовича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування арешту нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він проживав разом з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1998 року. Вони вели спільне господарство, піклувались один про одного, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки.

Зазначав, що спочатку вони проживали у квартирі АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 . В даній квартирі ОСОБА_1 був зареєстрований до 23 жовтня 2004 року. Потім, за спільні кошти, які були зароблені під час спільного проживання, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстрували за ОСОБА_4 . З 23 жовтня 2004 року і по даний час ОСОБА_1 зареєстрований у даній квартирі.

16 вересня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за спільно зароблені кошти було придбано квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку також було зареєстровано за ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та ОСОБА_1 займався її похованням.

Позивач вказував, що за час проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом однією сім`єю як чоловік та жінка, жоден із них у будь-якому іншому шлюбі не перебував. Вони разом працювали та отримували дохід, який витрачали на сім`ю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет і спільні заощадження. За час спільного проживання, за спільні кошти отримані внаслідок спільної праці, придбали вказані вище квартири, проводили ремонтні роботи, купували меблі, побутову техніку та проводили повне облаштування житлових квартир.

ОСОБА_1 вважає, що є підстави вважати, що квартири, які були придбані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є їх спільним майном, придбаним під час проживання однією сім`єю, а тому ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вказані квартири та сину ОСОБА_4 ОСОБА_2 21 травня 2020 року було видане свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 вважає, що його права були порушені, оскільки 1/2 частина вказаної квартири належить йому.

Крім того, позивачем було виявлено, що на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване обтяження у виді арешту нерухомого майна на підставі постанови Аа №345363 від 08 листопада 2007 року, виданої Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ.

З наданої Придніпровським ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ відповіді вбачається, що дане обтяження накладене на майно боржника ОСОБА_3 , але відносно іншого об`єкта нерухомого майна. Оскільки виконавче провадження відкрито відносно невідомої особи та відносно іншого об`єкта нерухомого майна, є підстави для зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 просив суд: встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 січня 2004 року до моменту смерті останньої; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири у АДРЕСА_4 ; скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6058437, зареєстрований 19 листопада 2007 року реєстратором Першої Черкаської державної нотаріальної контори на підставі постанови АА №345363 від 08 листопада 2007 року, виданої Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом №360 від 21 травня 2020 року, видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. частково недійсним, в частині 1/2 частини квартири, що належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири у АДРЕСА_5 та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 10203 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що матеріалами справи, показами сторін та свідків, не доводиться факт ведення спільного господарства ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не створює підстав для того, щоб визнати їх відносити таким, що притаманні подружжю. Суд вказав, що оскільки під час розгляду справи не встановлено факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спільно проживали як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, інші вимоги позивача є безпідставними, оскільки похідні від основної, і не підлягають до задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Ульянов С.М. подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2022 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі крім обставин, викладених у позовній заяві, вказує, що він не звертався із даним позовом раніше у зв`язку з тим, що між ним та ОСОБА_2 існувала домовленість щодо поділу спадкового майна, однак, ОСОБА_2 не дотримався її.

Скаржник вважає, що ним надано належні докази його проживання разом з ОСОБА_4 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та придбання за спільні кошти спірних квартир, однак, судом не правильно надано оцінку наявним у матеріалах справи доказам.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Глущенко О.С. подав відзив на апеляційну скаргу та, вказуючи на його законність і обґрунтованість, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду від 22 червня 2022 року залишити без змін.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» також подало відзив на апеляційну скаргу та зазначаючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності рішення суду в частині відмови у скасуванні арешту нерухомого майна, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане рішення суду відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу: ОСОБА_1 розірвав шлюб з ОСОБА_6 18 листопада 1998 року.

ОСОБА_7 розірвала шлюб з ОСОБА_8 27 грудня 1983 року; ОСОБА_9 розірвала шлюб з ОСОБА_10 13 листопада 1981 року; ОСОБА_11 розірвала шлюб з ОСОБА_12 28 лютого 1995 року.

Отже, станом на 19 листопада 1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованих шлюбах.

ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу ревізій філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01 серпня 1997 року по теперішній час, згідно довідки філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 11 березня 2021 року №28-25/025.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_4 була зареєстрована як ФОП з 10 квітня 2000 року по 12 червня 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , згідно даних свідоцтва про смерть від 23 вересня 2019 року, Серії НОМЕР_1 .

Після смерті останньої відкрилась спадщина.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 від 06 жовтня 2004 року на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 . На підставі постанови Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ серії Аа №345363 від 08 листопада 2007 року, на вказану квартиру накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна.

21 травня 2020 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 360, що видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. 21 травня 2020 року. З 20 вересня 2011 року право власності на дану квартиру належало ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М., після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_2 . 21 травня 2020 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на спадщину, яка складається з права власності на квартиру АДРЕСА_3 . 21 травня 2020 року нотаріусом зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру.

Згідно із листом з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, ОСОБА_4 була зареєстрована з 23 жовтня 2004 року по 01 жовтня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 . Станом на 22 вересня 2019 року, за вищевказаною адресою зареєстрований лише ОСОБА_1 з 23 жовтня 2004 року по теперішній час.

Відповідно до довідки з КП «ЧООБТІ» від 03 березня 2021 року №20938о за матеріалами інвентаризаційної справи право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в період з 01 січня 2004 року по 11 жовтня 2004 року було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 1997 року. Згідно договору дарування від 12 жовтня 2004 року, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_13 прийняла в дар вказану квартиру.

Згідно листа з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 18 лютого 2021 року №3286-01-10, адресованого адвокату Ульянову С.М., за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 була зареєстрована з 23 жовтня 2004 року по 01 жовтня 2019 року. Інформацію стосовно попереднього місця реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_6 , не має можливості надати, у зв`язку з відсутністю в органі реєстрації картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за вказаною адресою.

З копії картки зареєстрованих осіб у кв. АДРЕСА_2 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована як власник з 23 жовтня 2004 року, також з 23 жовтня 2004 року зареєстрований громадянин ОСОБА_1 як піднаймач, а з 30 березня 2005 року син наймача ОСОБА_2 .

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_14 вбачається, що 21 серпня 2019 року, 16 вересня 2019 року ним здійснено платіж за комунальні послуги, з зазначенням особистого рахунку ОСОБА_4

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 отримано безготівкове зарахування матеріальної допомоги на поховання дружини згідно із заявою від 23 вересня 2019 року та рішення Профкому від 23 вересня 2019 року.

Згідно з накладною від 16 січня 2020 року та заказу-рахунку від 16 січня 2020 року, ОСОБА_1 витратив НОМЕР_2 та 41270 грн. на виготовлення пам`ятника та облаштування місця поховання для ОСОБА_4 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що не зважаючи на спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом протягом певного часу, позивачем не надано доказів, із яких вбачається, що у стосунках вказаних осіб були ознаки притаманні шлюбних відносинам.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні наданих сторонами доказів.

Так, позивач просив суд встановити факт його проживання із ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У даному випадку позивачу слід довести, що він та ОСОБА_4 не тільки спільно проживали, що доведено відповідними доказами, але і вели спільний побут, мали спільні взаємні права та обов`язки як чоловік та жінка. Таких доказів позивачем, як правильно встановлено судом, надано не було.

Твердження позивача в апеляційній скарзі, що він не звертався із даним позовом раніше у зв`язку з тим, що між ним та ОСОБА_2 існувала домовленість щодо поділу спадкового майна, однак, ОСОБА_2 не дотримався її, також не підтверджені належними доказами. Крім того вказані обставини не впливають на вирішення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_4 .

У зв`язку з тим, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , відсутні підстави для задоволення і інших позовних вимог, які є похідними від вказаної вимоги.

Враховуючи наведене, судом ухвалено рішення із правильним застосуванням відповідних норм Сімейного кодексу України, з урахуванням практики та правових позицій Верховного Суду, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та були предметом розгляду суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_14 адвоката Ульянова Сергія Миколайовича слід залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2022 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_14 адвоката Ульянова Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 22 вересня 2022 року