РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судових засідань Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованих осіб - Городоцької районної адміністрації Львівської області, Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, -

встановив:

Заявниця звернулася до Франківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі в порядку окремого провадження. Заяву обгрунтовує тим, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №037911 такий видано ОСОБА_2 , яка мешкає в АДРЕСА_1 . Водночас, згідно іншого державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №9892 такий був виданий ОСОБА_1 , яка мешкає у смт. Великий Любінь. Згідно Довідки №1585 від 13.09.2021 р. виданої виконавчим комітетом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області при видачі Державного акта ІІІ-ЛВ №037911 на право приватної власності на земельну ділянку було допущено помилку, ОСОБА_2 потрібно виправити на ОСОБА_1 . Згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_1 такий виданий ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Карткою платника податків за ОСОБА_1 числиться номер НОМЕР_2 . Таким чином, у державному акті на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №037911 невірно зазначено прізвище заявниці, а саме ОСОБА_3 , замість вірного ОСОБА_4 . Так як державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №037911 є правовстановлюючим документом, то у неї, ОСОБА_1 , виникла необхідність встановити факт приналежності їй цього документа, адже в подальшому дана описка у її прізвищі стане перешкодою для вчинення правочинів з власністю чи вчинення інших реєстраційних дій.

Ухвалою Франківського районного м. Львова від 28.01.2022 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання заявниця та її представник не прибули, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують, просять встановити факт, що має юридичне значення.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

За ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №037911, гр. ОСОБА_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2,3222га, яка розташована на території Великолюбінської селищної ради.

Відповідно до довідки №1585, виданої селищним годловою Великолюбінської селищної рали Львівського району Львівської області ОСОБА_5 13.09.2021р., при видачі державного акту ІІІ-ЛВ №037911 на право приватної власності на середню земельну частку (пай) було допущено помилку, яку слід виправити, а саме ОСОБА_2 виправити на ОСОБА_1 , як це зазначено в довідці.

З долучених до матеріалів справи документів, які стали підставою для видачі державного акту на право приватної власностім на землю вбачається, що такі видані на ім"я гр. ОСОБА_2 , в той час як сертифікат ЛВ 141388 виданий на ім"я ОСОБА_1 .

Згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , такий видано на ім"я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що розбіжності, які містяться в документах, котрі належать заявниці, стосуються однієї і тієї ж особи - заявниці ОСОБА_1 .

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 № 5 зі змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про необґрунтованість заяви про встановлення факту та спростовували б доводи, викладені заявницею в заяві.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відтак, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №037911 від 25.02.2002р., який виданий на ім" ОСОБА_2 , дійсно належить заявниці ОСОБА_1 .

При цьому, наявність помилки при написанні анкетних даних ОСОБА_1 в акті позбавляє заявницю можливості реалізувати своє право право власності на земельну ділянку. Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зроблено визначення, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

На підставі викладеного, керуючись статями 43 44, 49; 259, 263 - 265, 293-295, 315-316 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованих осіб - Городоцької районної адміністраціїЛьвівської області, Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №037911 від 25.02.2002р., яка мешкає в АДРЕСА_1 , виданого на ім"я " ОСОБА_2 ".

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа 1: Городоцька районна адміністрація Львівської області, юридична адреса: Львівська область, м. Городок, вул. Б. Хмельницького, 2;

Заінтересована особа 2: Великолюбінська селищна рада Львівського району Львівської області, юридична адреса: Львівська область, смт. Великий Любінь, вул. Львівська, 74.

Суддя В. Кузь