УХВАЛА

22 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 750/1786/21

провадження № 61-8797ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, розірвання договору в частині та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року в указаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».

У касаційній скарзі заявником зазначено, що розрахунок сплати судового збору, проведений апеляційним судом, є незаконним, оскільки звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 заявляв дві вимоги немайнового характеру (усунення перешкод у спілкуванні з дитиною відповідним шляхом та розірвання договору в частині) та одну вимогу майнового характеру (стягнення матеріальної та моральної шкоди у загальному розмірі 40 500 грн), а тому до Верховного Суду сплачено розмір судового збору виходячи з трьох вимог, тобто 5 448 грн (908*3*200%).

Разом з тим, погодитися з таким твердженнями заявника не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається із рішення Деснянського районного суду міста Чернігова

від 08 червня 2021 року та постанови Чернігівського апеляційного суду

від 09 серпня 2022 року, звертаючись у липні 2021 року до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 просив:

- зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з сином

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в участі у його вихованні, зокрема у встановлений судом час, та у вільному спілкуванні з сином в телефонному режимі, інтернет-мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку;

- визначити такий спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні сина: у період відвідування сином дошкільного закладу: зустрічатися на території України (незалежно від місця фактичного поживання/реєстрації ОСОБА_1 ) та без перешкод спілкуватися з сином, забирати його на проживання до себе в період

з 1 по 10 число кожного місяця; у період відвідування сином школи: а) кожної першої і третьої суботи кожного місяця з 09 год. 00 хв. і до 19 год. 00 хв. неділі; б) в період літніх канікул: з 01 червня по 15 липня кожного парного року і з 16 липня по 30 серпня кожного непарного року; в) у період осінніх та весняних канікул кожного непарного навчального року; г) у період зимових канікул, які починаються у парний навчальний рік, і до їх закінчення; г) проведення позивачем дня народження сина удвох кожного непарного року; д) в день народження позивача останній має переважне право на перебування з ним сина (з урахуванням часу перебування у дорозі не більше трьох днів); е) в день народження відповідача остання має переважне право на перебування сина з нею;

- зобов`язати ОСОБА_3 завчасно повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання (перебування) сина;

- розірвати укладений сторонами договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та утримання сина від 08 жовтня 2020 року, який посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О. А. і зареєстрований у реєстрі за № 2047, у частині розділу 2 цього договору «Порядок здійснення батьківських прав»;

- стягнети з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди у сумі 25 500 грн, моральної шкоди у розмірі 15 000 грн та судові витрати.

Отже, позивачем було заявлено 5 позовних вимог, з яких 4 є немайнового характеру та 1 - майнового характеру, а тому твердження заявника про заявлення ним трьох вимог є безпідставними.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

За пунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частини 3 статті шостої Закону України «Про судовий збір»).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зважаючи на те, що позовну заява подано у червні 2021 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня

2021 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2021 року становив 2 270 грн.

Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити

9 080 грн (908 *5)* 200%) судового збору.

До касаційної скарги додано дублікат квитанції № P24A235176907D98495

від 06 вересня 2022 року про сплату судового збору на суму 5 448 грн.

Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3 632 грн

(9 080 - 5 448).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову Чернігівського апеляційного суду

від 09 серпня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк