Справа № 369/9245/21
Провадження № 2/369/1591/22
РІШЕННЯ

Іменем України

06.09.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Житар А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Києво-Святошинський районний ВДВС ГТУЮ у Київській області про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Києво-Святошинський районний ВДВС ГТУЮ у Київській області про зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири за АДРЕСА_1 /

Позов обґрунтований тим, що він є іпотекодержателем за договором іпотеки №05/П/50/2007-840, 2-1-168, 06.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевельова В.М., предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності у рівних частках ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Право іпотекодержателя зареєстровано за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Договору про відступлення права за договором іпотеки, посвідченого 27.06.2019р. приватним нотаріусом Київського МНО Черняк А.Л., серія та номер 438, що підтверджується відомостями інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 195029216, сформованої 26.12.2019. З метою виконання грошового зобов`язання, що забезпечене іпотекою, він та усі співвласники Квартири як іпотекодавці (включаючи боржника - ОСОБА_2 ), мали намір в добровільному порядку задовольнити його вимоги як іпотекодержателя за рахунок продажу предмета іпотеки, арешт майна боржника ( ОСОБА_2 ) 847/3 від 14.12.2009 ВДВС Києво- Святошинського РУЮ.

Згідно інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження стосовно ОСОБА_2 відображується лише одне виконавче провадження. Стан цього виконавчого провадження - завершено. Жодного іншого виконавчого провадження не відкрито.

Звернувшись до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служб ГТУЮ у Київській області з проханням зняти арешт (заява про зняття арешту від 02.08.2019 року, власником було отримано відповідь про те, що згідно бази даних Автоматизовано системи виконавчого провадження в рамках виконавчих проваджень, що були відкриті стосовні ОСОБА_2 , відсутня інформація про накладені арешти (лист Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ; Київській області від 20.10.2019 року).

Так, у відповіді було повідомлено про те, що надання інформації за виконавчими провадженнями, які перебували на виконанні до 2016 року, не вбачається за можливе у зв`язку із закінченням 3-річного строку зберігання документів виконавчого провадження відповідно де п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, що унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Таким чином, арешт може бути знятий виключно за рішенням суду.

Позивач звертає увагу суду на те, що арешт було накладено у 2009 році після реєстрації іпотеки у 2007 року, а тому право іпотекодержателя на Квартиру, як предмет іпотеки, є пріоритетним.

Ухвалою суду від 03.08.2021 відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представника позивача до суду направив заяву про слухання справи у її відсутності та відсутності позивача.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До суду направили заяви у яких просили суд розгляд справи проводити у їх відсутності, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Судом на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів встановлено наступні фактичні обставини.

06 лютого 2007 року між ПАТ "КБ "НАДРА" та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 05/П/50/2007-840 від 6 лютого 2007 року, укладеним між ПАТ "КБ "НАДРА" та ОСОБА_2 , укладено договір іпотеки, посвідчений 6 лютого 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М., за реєстровим № 2-І-198, за умовами якого в іпотеку ПАТ "КБ "НАДРА" передано квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно копії витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно вказана квартира в рівних частинах належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2

27 червня 2019 року між ПАТ "КБ "НАДРА" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА" Білої І.В. та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, відповідно до умов якого ПАТ "КБ "НАДРА" відступило ОСОБА_1 право вимоги за договором іпотеки від 06 лютого 2007 року.

З копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна убачається, що постановою відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 14 грудня 2009 року № 847/3 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно листа Києво-Святошинського районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28 жовтня 2019 року в провадженні Відділу перебували виконавчі провадження: № 12721103 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5162/05, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 17 квітня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ "Дженералі-Гарант" боргу в сумі 88 149 грн. 59 коп.; № 28112277 з примусового виконання виконавчого листа від 20 вересня 2010 року № 2-3762, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 140 грн.;

№ 28147555 з примусового виконання виконавчого листа від 26 січня 2011 року № 2-3762/2010, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 17 120 грн.; № 32028872 з примусового виконання постанови ДАІ від 3 березня 2011 року № 002132 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. В межах наведених виконавчих проваджень арешти не накладалися. Надання іншої інформації за вказаними виконавчими провадженнями не вбачається можливим у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

Статтями 575, 577 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Статтею 4 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Особливості звернення стягнення на заставлене нерухоме майно визначено також положеннями Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року, який був чинним на час внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо накладення арешту від 14 грудня 2009 року на спірне нерухоме майно.

Статтею 44 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року встановлена черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення вартості заставленого майна.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна (частина четверта статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт з майна може бути знятий виконавцем за рішенням суду (частина перша, п`ята статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року).

Зазначене положення узгоджується з частиною першою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року, чинного на час звернення позивача до суду з зазначеним вище позовом.

При цьому оскарження дій і рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не приведе до належного захисту прав позивача, оскільки наявність визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 813/1341/15 від 12 лютого 2020 року.

Як вбачається з відповіді Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі, Київської області від 23 листопада 2021 року, яка була надана представнику позивача - адвокату Федорову С.В., в провадженні відділу перебувало виконавчі провадження: №12721103 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4374/05, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 17 квітня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ "Дженералі-Гарант" боргу в сумі 88 149 грн. 59 коп.

08 травня 2009 року державним виконавцем на підставі статтей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до реквізитів сторін виконавчого документа, винесено постанову про відкриття ВП №12721103.

27.03. 2017 року державним виконавцем керуючись п. 6 ч. 1 ст. 37 ( в редакції Закону, чинного на момент прийняття рішення) Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Оскільки відомості про виконавчі провадження на підставі яких накладено арешт на нерухоме майно постановою про арешт майна боржника №847/3 від 14.12. 2009 року ВДВС Києво-Святошинського РУЮ на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні, тому не можливо вчинити виконавчі дії, щодо зняття арешту з майна.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції № 847/3 від 14 грудня 2009 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому встановити підстави накладення арешту з матеріалів справи не вбачається можливим, оскільки виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2 знищені, що підтверджується вищенаведеною відповіддю виконавчої служби.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" судам роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, як треті особи у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Дубас