СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4493/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Шепілова О.О. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивачка звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який був укладений 24 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В., зареєстрований в реєстрі за № 2948 та витребувати зазначену квартиру із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2022 року провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою представником позивачки до суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . загальною площею 45,4 кв.м.

Клопотання мотивоване тим, що позивачка володіла зазначеною квартирою на праві власності.

У подальшому, як зазначає позивачка, відповідачка ОСОБА_2 , шляхом введення в оману, змусила відповідачку підписати оскаржуваний договір дарування квартири, пояснюючи, що вони фактично заключають договір довічного утримання.

Позивачка в силу свого віку та хворобливого стану, не могла самостійно ознайомитись зі змістом договору, а нотаріусом його не було зачитано вголос.

Необхідність накладення арешту представник позивачки мотивує наявністю ймовірності відчуження спірної квартири іншим особам, оскільки станом на день звернення до суду відповідачка ОСОБА_2 передарувала цю квартиру ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку з вищезгаданим позивачка заявила до суду позов про визнання договору дарування недійсним та заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, що належала їй до укладення оспорюваного договору, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до відчуження відповідачем квартири, що утруднить або навіть зробить неможливим виконання можливого рішення суду у справі про визнання договору недійсним та витребування квартири із чужого незаконного володіння.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволеню з таких підстав.

Згідно п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи ту обставину, що до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред`явлено позов про визнання договору дарування недійсним та витребування квартири із чужого незаконного володіння, існує наявність ризику відчуження відповідачем ОСОБА_3 належного йому майна, що може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд вважає доцільним та співмірним заявленим позовним вимогам задовольнити заяву та з метою забезпечення даного позову накласти арешт на квартиру, яка перебуває у власності відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Шепілова О.О. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45,4 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Дана ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Кириленко