РІШЕННЯ

Іменем України

20.09.2022

Франківський районниий суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву представника позивача - адвоката Васечка Юрія Андрійовича про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Вулецьке», про відшкодування матеріальної шкоди, -

встановив:

Представник позивача подав до суду заяву про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Зазначає, що 21.10.2021 року між АО «ВЕСТЛЕКС» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №208/2021. На підставі п.2 Додатку №1 до Договору клієнтом сплачено на користь АО «ВЕСТЛЕКС» завдаток у розмірі 5000 грн. Згідно п.1 Додатку №1 до Договору за надання правової допомоги в суді першої інстанції Клієнт сплачує АО «ВЕСТЛЕКС» гонорару, що становитиме 20% від розміру стягнутих коштів з ЛКП «Вулецьке»., а 20% від суми задоволених позовних вимог, а саме 99 905,26 грн. становить 19 981, 05 грн. Просить заяву задоволити.

За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути питання про винесення додаткового рішення у відсутності учасників справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа №465/10514/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Вулецьке», про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 14.09.2022 року позов задоволено та вирішено стягнути з Львівського комунального підприємства «Вулецьке» на користь ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 99 905 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 26 коп.; стягнути з Львівського комунального підприємства «Вулецьке» на користь ОСОБА_1 вартість автотоварознавчої технічної експертизи в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.; стягнути з Львівського комунального підприємства «Вулецьке» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

21.10.2021 року між АО «ВЕСТЛЕКС» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги №208/2021.

Відповідно до розділу 5 Договору, гонорар є формою винагороди адвокатського об`єднання та надання правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару здійснюється у фіксованому розмірі або погодинній оплаті. Гонорар визначається у додатку до даного договору, який є його невід`ємною частиною та може бути змінений сторонами за взаємною згодою.

Згідно Додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 208/2021 від 21.10.2021 року, за надання правової допомоги в суді першої інстанції клієнт сплачує АО «ВЕСТЛЕКС» гонорар, що становитиме 20% від розміру стягнутих коштів з ЛКП «Вулецьке» за шкоду завдану транспортному засобу марки «Fiat Fiorino», номерний знак НОМЕР_1 . В день підписання додатку клієнт сплачує АО «Вестлекс» завдаток в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно меморіального ордеру №@2PL643861 від 21.10.2021 року ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2ст. 141 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1-3ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).

Винагорода, яка передбачена п.1 Додатку №1 до договору про надання правової допомоги №208/2021 від 21.10.2021 року є додатковою винагородою адвоката, платою за досягнутий адвокатом результат, та є за своєю суттю так званим "гонораром успіху", нарахування та сплата якого залежать від настання певної події.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі N 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

У зазначеному п пункті 1 Додаткук №1 до договору сторони чітко погодили:

- розмір "гонорару успіху" та порядок його обчислення: 20% від розміру стягнутих коштів з ЛКП «Вулецьке» за шкоду завдану транспортному засобу марки «Fiat Fiorino», номерний знак НОМЕР_1 ;

- порядок сплати: протягом трьох робочих днів з моменту стягнення/отримання коштів від ЛКП «Вулецьке».

У постанові Верховного суду від 28 липня 2022 року у справі №903/781/21 вказується, що визначення сторонами у договорі про надання правової допомоги порядку обчислення гонорару у відсотковому відношенні до певної грошової суми (у даному випадку - від розміру стягнути з ЛКП «Вулецьке» коштів за шкоду завдану транспортному засобу) відповідає такій формі обчислення гонорару як фіксований розмір. При такому порядку обчислення гонорару фактична кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг клієнту не має значення, а у підсумку визначається саме чітка фіксована грошова сума.

Таким чином суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази надані стороною позивача є обґрунтованими та підлягають задовленню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 138, 140, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

заяву Васечка Юрія Андрійовича про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Вулецьке», про відшкодування матеріальної шкоди - задоволити.

Стягнути з львівського комунального підприємства «Вулецьке» на користь ОСОБА_1 24 981 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн.. 05 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Львівське комунальне підприємство «Вулецьке», ідентифікаційни код юридичної особи: 20813567, адреса: м. Львів, вул. Братів Тимошенків,2а.

Суддя Ванівський Ю.М.