Справа № 450/1844/22 Провадження № 2/450/1317/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про (предмет спору): визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на земельну ділянку площею 0,1017 га, кадастровий номер :01:002:0583, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_6 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №088444 від 12.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1290, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської Ради народних депутатів від 27.06.2000 року №41. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки, ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку площею 0,1017 га, кадастровий номер :01:002:0583, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, в с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області. На випадок своєї смерті ОСОБА_6 своїм майном не розпорядився, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 , відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, є його дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Дружина спадкодавця ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем до дня його смерті, та після смерті вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки, ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка окрім іншого складається з права на земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, склавши 24.07.2012 року заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1014. Відповідно до цього заповіту ОСОБА_5 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку 0,7986 га, призначену для сільськогосподарського використання, що розташована на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, заповіла ОСОБА_7 , а належні грошові вклади разом з відповідними процентами, що знаходяться на рахунках у відділенням м. Львова ПАТ «Державний ощадний банк України» та с. Лисиничі, Пустомитівського району Львівської області ПАТ «Державний Ощадбанк України» та належну їй земельну ділянку 0,2230 га, призначену для сільськогосподарського використання, що розташована на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, заповіла ОСОБА_8 .

Зазначає, що земельна ділянка, успадкована ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_6 не охоплена заповітом, відтак спадкування цього майна відбувається за законом на загальних підставах.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , є діти: дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 . Позивач прийняла спадщину після смерті матері, оскільки спадкодавиця постійно (протягом останніх трьох років) проживала разом з нею. Однак, оскільки оригінал державного акту на земельну ділянку втрачений, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане вище спадкове майно. У зв`язку викладеним, позивач змушена звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно спадкового майна в судовому порядку.

В судове засідання позивач не з`явиася. 14.07.2022 року подала до суду заяву, якою просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, 28.07.2022 року подав до суду заяву про визнання позову. Позовні вимоги визнав, просить їх задоволити. Розгляд справи просив здійснювати у його відсутності.

Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули. Представник третіх осіб, адвокат Сидорак Н.Б. подала до суду заяву про слухання справи без участі, позовні вимоги підтримала, просить задоволити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

28.06.2022 року ухвала про відкриття провадження; 14.07.2022 року заява представника третіх осіб про слухання справи без участі; 14.07.2022 року заява позивача про розгляд справи без участі; 28.07.2022 року заява відповідача про визнання позову; 29.07.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки, ОСОБА_6 , стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 05 червня 2001 року, актовий запис №17.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку площею 0,1017 га, кадастровий номер :01:002:0583, в с. Підбірці Лисиничівської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №088444 від 12.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1290, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської Ради народних депутатів від 27.06.2000 року №41, що стверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованим 05.10.2020 року, номер витягу НВ-020.

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 своїм майном не розпорядився, що стверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) №68881621, виданим 04.05.2022 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Олефір Р.В., спадкова справа після його смерті не заводилася (Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 68881614 від 04.05.2022 року), а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 , відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, є його дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Дружина спадкодавця, ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем до дня його смерті, та після смерті вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується листами Департаменту міської агломерації Львівської міської ради від 30.12.2021 року №3801-вих-124784 та №3801-вих-124789.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла матір позивачки, ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 28.09.2020 року, актовий запис №46.

Після її смерті згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина, яка окрім іншого складається з права на земельну ділянку площею 0,1017 га, кадастровий номер :01:002:0583, в с. Підбірці Лисиничівської сільської ради, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, склавши 24.07.2012 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірник І.А., зареєстрований в реєстрі за № 1014. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_5 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,7986 га, призначену для сільськогосподарського використання, що розташована на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, заповіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а належні грошові вклади разом з відповідними процентами, що знаходяться на рахунках у відділенням м. Львова ПАТ «Державний ощадний банк України» та с. Лисиничі, Пустомитівського району Львівської області ПАТ «Державний Ощадбанк України» та належну їй земельну ділянку площею 0,2230 га, призначену для сільськогосподарського використання, що розташована на території Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, заповіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Заповіт не змінено та не скасовано, що стверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) № 68881662, виданим приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. 04.05.2022 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68881642 від 04.05.2022 року, виданий приватним нотаріусом.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідност. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана заповітом.

Спадкове майно - земельна ділянка площею 0,1017 га, кадастровий номер :01:002:0583, в с. Підбірці Лисиничівської сільської ради, успадкована ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_6 , не охоплена заповітом, відтак спадкування цього майна відбувається за законом на загальних підставах.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , відповідно до ст. 1261 ЦК України є діти: дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , оскільки спадкодавиця постійно (протягом останніх трьох років) проживала разом нею до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою, виданою ЛКП «Господар» Відділу житлового господарства Личаківської райадміністрації Львівської міської ради від 18.02.2022 року № 9.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері та не заявляла відмови від неї, тому вона фактично успадкувала спадкове майно, не охоплене заповітом, а саме, земельну ділянку площею 0,1017 га, кадастровий номер :01:002:0583, в с. Підбірці Лисиничівської сільської ради.

Відповідач ОСОБА_2 та треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги визнали, про що подали відповідні заяви.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна земельної ділянки площею 0,1017 га, кадастровий номер :01:002:0583, в с. Підбірці Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, належного ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №088444 від 12.03.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1290, втрачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дане також підтверджується п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача та третіх осіб, які позовні вимоги визнали, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позивач на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат не наполягає, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 15, 76-82, 89, 206, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст 321, 328, 392, 1216-1218, 1245, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку площею 0,1017 га, кадастровий номер :01:002:0583, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області, яку ОСОБА_5 фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_6 , що належала останньому на згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №088444 від 12.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1290, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Лисиничівської сільської Ради народних депутатів від 27.06.2000 року №41.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

СуддяД. А. Кукса