КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1014/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мамедової Інги Русланівни в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року у складі судді Вовка С.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної школи, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної школи, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 , 13.11.2018 о 16 год. 10 хв. в м. Києві на перехресті б-p. JI. Українки та вул. Г. Алмазова, керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив п. 8.7.3.(є) ПДР України, а саме: проїхав перехрестя з б-p. JI. Українки та вул. Г. Алмазова на заборонений (червоний сигнал світлофора) не пропустив автомобіль Mercedes Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався на дозволений (зелений сигнал світлофора), змусив водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію, внаслідок якої сталося ДТП та автомобіль позивача КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП -13.11.2018, була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Звертаючись до ПРАТ СК «Арсенал страхування» для отримання страхової виплати. позивача було повідомлено, що можливо відшкодувати на його користь лише 50 %.

Для проведення відновлювального ремонту необхідна сума у розмірі 88 420 грн 75 коп., на підтвердження чого позивачем надано наряд-замовлення №30 від 22.11.2018.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що був змушений скористатися послугами евакуатора, за які сплачено 2040 грн. та просив вирішити питання судових витрат.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку в розмірі 88 420 грн 75 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 8 500 грн, витрати на евакуатор у розмірі 2 040 грн та судовий збір в сумі 974 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Мамедова І.Р. в інтересах ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, не повне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що покладаючи всю відповідальність за пошкодження транспортного засобу позивача на ОСОБА_2 місцевий суд ігнорує дії позивача, які виразилися у порушенні ним також п.13.1. ПДР України, а саме у недотриманні безпечної дистанції, як цього вимагають ПДР, що дозволило б ОСОБА_1 уникнути зіткнення у будь якому випадку, навіть якщо б зупинка транспортного засобу, що рухався попереду, не була б пов`язана із діями ОСОБА_2 . Таким чином, не можна повністю нівелювати дії позивача та вважати, що він не є відповідальним за пошкодження належного йому транспортного засобу та покладати відповідальність за наслідки ДТП лише на ОСОБА_2 .

Вказано, що місцевий суд, всупереч принципу змагальності сторін, відхилив висновок експерта, наданого страховиком, зазначивши, що з ним погодитись не може, однак підстав для відхилення його як доказу рішення не містить.

Зазначено, що суд проігнорував, що, у випадку наявності підстав для здійснення страхового відшкодування, страховик не відшкодовує потерпілій особі вартість відновлювального ремонту на підставі наданих документів про його проведення та оплату, оскільки до обов`язку страховика входить здійснити виплату саме страхового відшкодування, розмір якого повинен бути розрахований відповідно до ст. ст. 12, 22, 29, 36 Закону.

Також зазначено, що суд неправильно застосував норму ст. 29 Закону та помилково стягнув на користь позивача вартість витрат на евакуацію, адже згідно копій квитанцій № 1534329 від 13.11.2018 та № 1586051 від 22.11.2018, що додані до позовної заяви не вбачається кому саме надавались транспортні послуги, відсутня інформація, який саме транспортний засіб був перевезений, відсутня особа платника за послуги та маршрут перевезення.

Крім того, задовольняючи вимогу про стягнення витрат на правову допомогу, судом не враховано, що предметом договору про надання правової допомоги є надання допомоги по адміністративній праві № 757/57472/18-ц, а не по даній, відсутній детальний опис виконаних робіт.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить законне та обґрунтоване рішення, яке постановлено без порушення норм матеріального та процесуального права залишити без змін, а апеляційну скаргу, доводи якої не відповідають дійсним обставинам залишити без задоволення.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час якого, судом повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів вислухавши адвоката Мамедову І.Р. в інтересах ПрАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування», яка просила апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які просили апеляційну скаргу відхилити, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 13.11.2018 о 16 год. 10 хв. у м. Києві на перехресті б-p. JI.Українки та вул. Г. Алмазова, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», д.р.н НОМЕР_1 , проїхав перехрестя з б-p. JI.Українки та вул. Г.Алмазова на заборонений сигнал світлофора, не пропустив автомобіль Mercedes Benz, д.р.н НОМЕР_2 , та змусив водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію, внаслідок якої сталася ДТП й автомобіль КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача отримав механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у «СК «Арсенал Страхування».

Згідно інформації, яка міститься у наряді-замовленні № 130 на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту (акту виконаних робіт) від 07.12.2018, складеному ФОП ОСОБА_4 , відновлювальний ремонт транспортного засобу КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, здійснено на загальну суму у розмірі 88 420, 75 грн (а.с. 10).

Визнаючи доведеними по справі вимоги про стягнення зі страхової компанії на користь ОСОБА_1 88 420 грн 75 коп., районний суд, керуючись вимогами ст. 1192 ЦК України, виходив з того, що саме така сума грошових коштів була сплачена за наслідками ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля, а також того, що вина позивача у ДТП не доведена.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Така особа відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі Закон України «Про ОСЦПВВНТЗ») є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно положень ст.3 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, завданої життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ»).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Отже, страховик (ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є відповідальною особою за завдані збитки.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ" шкода, яка пов`язана з пошкодженням транспортного засобу і відшкодовується страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, становить вартість витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

Між тим, районний суд, неправильно застосувавши положення ч. 2 ст. 1192 ЦК України, якою на винну особу покладено обов`язок повного відшкодування збитків з урахуванням вартості робіт, необхідних для відновлення речі та не застосувавши ст.29 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» щодо сплати страхового відшкодування третій особі з урахуванням фізичного зносу автомобіля, дійшов помилкового висновку про визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 повної вартості ремонтно-відновлювальних робіт належного йому автомобіля.

Отже, з урахуванням пункту 8.2 згаданої Методики та інформації, яка міститься у наряді-замовленні № 130 на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту (акту виконаних робіт) від 07.12.2018, складеному ФОП ОСОБА_4 (а.с.10 т.1), вартість відновлювального ремонту автомобіля КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу на частини, які підлягали заміні, становить 60254 грн 50 коп.

(17537,5+ 14551+(56332,5 (1-0,5))= 60254,5).

Окрім цього, колегія суддів не погоджується з висновками районного суду про відсутність підстав для визначення розміру відшкодування з урахуванням вини ОСОБА_1 у ДТП, що призвело до пошкодження транспортного засобу, визнавши у повному обсязі неналежним доказом долучений до справи страховою компанією висновок експерта від 01 вересня 2020 року № 0332-08 (Е)/20 (а.с.14-26 т.2).

При цьому, колегія суддів враховує наступне.

Як свідчать матеріали справи, постановою Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року у справі № 757/57472/18-п, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Матеріалами справи доведено, що 13.11.2018 о 16 год. 10 хв. у м. Києві на перехресті б-p. JI.Українки та вул. Г.Алмазова, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», д.р.н НОМЕР_1 , проїхав перехрестя з б-p. JI. Українки та вул. Г.Алмазова на заборонений сигнал світлофора, не пропустив автомобіль Mercedes Benz, д.р.н НОМЕР_2 , та змусив водія різко гальмувати й змінити напрямок руху. Між вказаними автомобілями зіткнення вдалося уникнути, проте за наслідками створеної ОСОБА_2 аварійної ситуації сталося зіткнення між автомобілем Mercedes Benz, д.р.н НОМЕР_2 з автомобілем «Kia Cerato» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача.

Відповідно до висновку експерта від 01 вересня 2020 року № 0332-08 (Е)/20, складеного судовим експертом Півень В.В., в обставинах досліджувальної пригоди дії водія автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_2 , пов`язані із створенням небезпеки для руху водію автомобіля «Mercedes Benz», за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , у причинному зв`язку із попутним зіткненням автомобілів «KIA Cerato» та автомобіля «Mercedes Benz» з технічної точки зору не перебувають, оскільки саме такі обставини розвитку пригоди при попутному русі транспортних засобів охоплюються вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху України і при належному виконанні вказаних вимог водієм ОСОБА_1 дорожньо-транспортна пригода виключається, незалежно від дій водія ОСОБА_2 (а.с.14-26 т.2).

Колегія суддів погоджується з мотивами районного суду щодо неспроможності категоричного висновку експертизи про те, що внаслідок лише дій ОСОБА_1 , який під час руху недотримався безпечної дистанції, чим порушив п.13.1 ПДР України, відбулася ДТП.

Згідно матеріалів, даній події передували дії ОСОБА_2 , який, керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», д.р.н НОМЕР_1 , проїхавши перехрестя з б-p. JI.Українки та вул. Г.Алмазова на заборонений - червоний сигнал світлофора, фактично створив аварійну ситуацію, за наслідками якої відбуло зіткнення автомобілів «KIA Cerato» та «Mercedes Benz».

Отже, дорожньо-транспортна подія відбулася з причин проїзду ОСОБА_2 перехрестя вулиці при наявності забороненого сигналу світлофора, чим створено аварійну ситуацію та недотримання ОСОБА_1 безпечної дистанції під час руху.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Матеріалами справи доведено наявність у діях як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 порушення ПДР України, що призвело до пошкодження належного позивачу автомобіля Kia Cerato». д.н.з. НОМЕР_3 та у відповідності до п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України дає підстави визначення розміру відшкодування у відповідній частці.

Враховуючи обставини справи та характер дій учасників, що передували виникненню дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, колегія суддів дійшла висновку про визначення вини у даній пригоді ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у співвідношенні 70:30 й відповідно, відшкодування позивачу шкоди у відповідній частці шляхом зменшення її розміру на 30%.

Отже, вартість відновлювального ремонту автомобіля КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_3 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 60254грн.50коп. й з урахуванням зменшення указаної суми на 30% розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», становить 42 526 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення районного суду в частині вирішення вимог заявленого позову й зменшення розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з страхової компанії на користь позивача з 88 420 грн 75 коп. до 42 526 грн.

На підставі вимог ч.13 ст.141 ЦПК України та встановлених судом обставин щодо розміру відшкодування, підлягає зменшенню й сума судового збору з 974 грн до 768 грн.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду щодо наявності підстав до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, а також витрат за евакуацію транспортного засобу.

На підтвердження доказів несення витрат на професійну правничу допомогу, в сумі 8500 грн, позивачем до справи долучено договір про надання адвокатських послуг №23/1 від 10.01.2018року, укладений між адвокатським об`єднанням «Захист» та ОСОБА_1 , а також квитанції про сплату послуг (а.с.78-80 т.1, 95-107 т.2).

Згідно з частиною першою-третьою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Між тим, відповідно до змісту долученого до справи договору, його предметом є надання ОСОБА_1 юридичних послуг, а саме - підготовку процесуальних документів по адміністративній справі 757/57472/18-ц, за протоколом, за статтею 124 КУпАП - ОСОБА_1 та представництво інтересів у Печерському районному суді м. Києва (а.с.78-80т.1).

Не долучено до справи й детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом під час розгляду справи.

Окрім цього, в порушення ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», якою передбачено право особи відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу, не звернув увагу про відсутність у долучених до справи квитанціях №1534329 від 13.11.2018 та №1586051 від 22.11.2018, інформації, кому сам надавалися транспортні послуги, який транспортний засіб було перевезено та маршрут перевезення (а.с.120 т.1).

Зазначене свідчить про відсутність правових підстав до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та послуг за евакуацію транспортного засобу.

За таких обставин, підстав рішення районного суду в частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в сумі 8 500 грн та витрат на евакуатор, в сумі 2 040 грн, як ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню, а по справі в цій частині слід ухвалити нове судове рішення про відмову у стягненні указаних витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що частково вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля позивача було сплачено ПрАТ «Київський клінічний госпіталь» по даній справі правового значення не має, остільки ця обставина не звільняє страхову компанію від виконання вимог Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» й відшкодування позивачу вартості послуг з ремонту автомобіля КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_3 , у сумі 42 526 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю/або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, подана по справі апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалене по справі рішення зміні, шляхом зменшення розміру матеріальної шкоди з 88 420 грн 75 коп. до 42 52 грн та судового збору з 974 грн до 768 грн.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «КС «Арсенал Страхування» підлягають судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги, в сумі 717 грн 82 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мамедової Інги Русланівни в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року в частині вирішення вимог про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судового збору змінити шляхом зменшення розміру матеріальної шкоди з 88 420 грн 75 коп. до 42 52 грн та судового збору з 974 грн до 768 грн.

Це ж рішення суду в частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та витрат на евакуатор скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у їх стягненні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги, в сумі 717 грн 82 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: