Ухвала

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 369/2311/19

провадження № 61-5945св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» до ОСОБА_1 , треті особи: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Бучанська районна державна адміністрація Київської області, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» (далі - ТОВ «УКРГАЗ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, про визнання незаконним рішення та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «УКРГАЗ» є забудовником житлово-офісного комплексу з об`єктами соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури «Чайка» на АДРЕСА_1 , зокрема підземної автостоянки площею 11 545,8 кв. м , яка введена в експлуатацію.

Зазначене нерухоме майно перебуває на балансі та обслуговується цим товариством.

Товариством вирішено зареєструвати право власності на новостворене майно - приміщення автосервісу (СТО). Під час підготовки необхідних документів за наслідками проведеної інвентаризації 31 жовтня 2018 року виявлено, що приміщення площею 147,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 .

Рішень про відчуження майна товариством не приймалося, натомість сторони мали взаємні права та обов`язки згідно із договором № М/Н участі у будівництві від 05 жовтня 2009 року щодо об`єкта, яким є нежитлове приміщення в підземній автостоянці площею 120,6 кв. м (фактично 116,2 кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, у власність відповідача перейшов інший об`єкт.

Позивач зазначає, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняте всупереч статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», без урахування пункту 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 17 жовтня 2013 року № 868 у редакції, що діяла на час спірних правовідносин.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, ТОВ « УКРГАЗ» просило визнати незаконним рішення державного реєстратора Камлик С. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 18 березня 2015 року № 20103189; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 35115587, видане 18 березня 2015 року державним реєстратором Камлик С. О.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року, позов ТОВ «УКРГАЗ» задоволено.

Визнано незаконним рішення державного реєстратора Камлик С. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 20103189 від 18 березня 2015 року.

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії та номер 35115587, видане 18 березня 2015 року державним реєстратором Камлик С. О.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

01 липня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року у цій справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У серпні 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» до ОСОБА_1 , треті особи: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Бучанська районна державна адміністрація Київської області, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська