РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

представника позивача Лосовської Т.В.

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Скиби О.Г.

(Справа № 285/3381/22, провадження у справі № 2/0285/788/22)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом виконавчого комітету, як органу опіки і піклування Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року до суду звернувся виконавчий комітет, як орган опіки і піклування Брониківської сільської ради з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав у відношенні їх неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання.

В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачка ОСОБА_3 нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням дітей не займається, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, на зауваження працівників служби у справах дітей не реагує, в зв`язку з чим позивач просить позбавити її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того відповідачка ОСОБА_3 вже була позбавлена батьківських прав щодо інших трьох дітей.

Також позивач просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що ОСОБА_6 має діагноз цукровий діабет, І тип важкий перебіг, глікемічний контроль з високим ризиком, катоцитоз, хронічний гастродуоденіт в період загострення, при цьому відповідач ОСОБА_2 , як і відповідачка ОСОБА_3 , які є його батьками, в наслідок свого безвідповідального ставлення не можуть надавати йому належного догляду, що в свою чергу створює загрозу життю дитини.

Крім того, позивач просить суд відповідно до ст. ст. 166, 184, 193 СК України стягнути з кожного відповідача аліменти в розмірі 2 000 грн щомісячно на кожну дитину.

Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_6 , оскільки останній не проявляє бажання з ним проживати, а хоче бути разом зі своїми братами, які мешкають у дитячому будинку сімейного типу.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена, клопотань чи заяв щодо слухання справи не направляла.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновків орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 . Доцільним позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у Принципі №6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та пункт 47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України").

Тобто вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Відповідно до положень статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

В судовому засіданні неповнолітня дитина ОСОБА_6 , надав пояснення, що він не бажає проживати з батьком і матір`ю, а йому буде краще бути разом з його братами, які знаходяться в дитячому будинку сімейного типу, та просив позбавити батьківських прав його мати і батька.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідачка ОСОБА_3 ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тим що вона як їхня мати не створила належного розвитку дітям, а саме: не цікавиться їх навчанням, за неналежне виконання батьківських обов`язків була притягнута до адміністративної відповідальності, не забезпечує ОСОБА_6 належного догляду та харчування, яке він потребує внаслідок хвороби на цукровий діабет, що неодноразово приводило до потрапляння ОСОБА_6 до лікарні в тяжкому стані. Належного догляду ОСОБА_6 не може забезпечити і відповідач ОСОБА_2 ..

Отже, враховуючи вищевикладене, думку неповнолітнього ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 , а також з метою забезпечення інтересів і потреб дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. 166 СК України, особа, що позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитини.

Щодо стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 то судом враховується, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, він офіційно працює та отримує регулярні доходи, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини.

Оскільки позивач був звільнений від оплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги виконавчого комітету, як органу опіки і піклування Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканку АДРЕСА_1 ) відносно неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000 (дві тисячі) грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 29.07.2022 року і до досягненнядітьми повноліття.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 ) відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) щомісячноале не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини, починаючи з 29.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2022 року.

Головуючий