Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1574/22 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 3 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Помогаєва А.В.,

у цивільній справі №285/1574/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з вказаним позовом та просила визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку та визнати недійсним договір дарування.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування - залишено без розгляду.

Роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, є помилковими висновки суду щодо можливості залишення позовної заяви без розгляду з підстав неявки позивача на стадії проведення підготовчого судового засідання.

Зазначає, що позивач письмово повідомляла про причини неявки в судове засідання 29.06.2022 (потреба подати відповідь на відзив та зайнятість представника), а представник позивача подав заяву про відкладення судового засідання, призначеного 01.08.2022, зіславшись на неможливість прийняти участь у судовому засіданні. Тобто, з 3-х судових засідань, перше підготовче засідання було відкладено через неявку відповідача, друге судове засідання з ініціативи позивача. Однак позивачем було виконано зазначену у клопотанні умову та направлено відповідь на відзив. Третє - було подано клопотання представником позивача. З огляду на це вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновків, які суперечать матеріалам справи та вимогам закону, оскільки неявки позивача та його представника були з поважних причин. Суд першої інстанції не надав оцінку наявності клопотань з приводу відкладень судових засідань 29.06.2022 та 01.08.2022.

Вважає, що тлумачення норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 196, 197, 211, 257 ЦПК України з урахуванням змісту ст. 200 ЦПК України дає змогу дійти висновку, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у справі від 11 березня 2020 року №761/8849/19 (провадження №61-21428св19).

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не повідомила суду причини своєї неявки та не подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Так, статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі відкрито згідно ухвали суду від 19.05.2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 10-00 год. 13.06.2022 року.

У призначений час підготовче судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_4 . Наступне судове засідання було призначено на 09-00 год. 29.06.2022 року.

27.06.2022 року від позивача до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

29.06.2022 року розгляд справи відкладено на 14-00 год. 01.08.2022 року.

01.08.2022 року на електронну пошту суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Романюка І.М. про призначення підготовчого судового засідання на іншу дату. Посилався на свою зайнятість у слідчих діях у кримінальному провадженні.

Отже, розглядаючи справу за правилами загального позовного провадження, суд першої інстанції на стадії підготовчого засідання залишив позов без розгляду, зіславшись на положення п.3 частини першої ст.257 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року в справі №756/15271/17, від 11 березня 2020 року в справі №761/8849/19 та від 10 лютого 2021 року №598/2250/19 викладений правовий висновок про те, що аналіз змісту п.3 частини першої ст.257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

У матеріалах справи є довідка про доставку ОСОБА_2 судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с.66). Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Встановивши, що належним чином повідомлений позивач та її представник повторно не з`явилися у підготовче судове засідання, призначене на 01 серпня 2022 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду на підставі п.3 частини першої ст.257 ЦПК України, оскільки зазначенні положення підлягають застосуванню лише під час проведення розгляду справи по суті у судовому засіданні.

Підготовче провадження у справі відповідно до п.3 частини другої ст.200 ЦПК України судом першої інстанції закрито не було, призначення справи до судового розгляду по суті за правилами процесуального законодавства не відбулося.

В ухвалі Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі №442/2263/18 висловлена правова позиція з приводу того, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності або клопотання про розгляд справи за його відсутності надійшло, але нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи.

Окрім того, як зазначалося вище до суду першої інстанції 01 серпня 2022 року від представника позивача адвоката Романюка І.М. електронною поштою на адресу суду надійшло клопотання про призначення підготовчого судового засідання на іншу дату, у зв`язку із зайнятість у слідчих діях у кримінальному провадженні.

Суд першої інстанції вказану обставину обґрунтував тим, що клопотання представника позивача не підлягає задоволенню, оскільки справа перебуває на розгляді у суді з травня 2022 року.

Тобто, неявка позивача та його представника призводить до порушення розумних строків судового розгляду та свідчить про відсутність у ініціатора позову реальної заінтересованості у вирішені справи.

Разом з тим, з вересня 2021 року в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду перебуває інша цивільна справа №285/4907/21 щодо іншого спору між тими ж особами, що й у даній справі. Провадження у зазначеній справі зупинено судом до розгляду даної справи. Таким чином, чергове відкладання підготовчого судового засідання призведе до затягування розгляду двох пов`язаних між собою справ.

Отже, суд не мав правових підстав для залишення позову без розгляду з посиланням на положення п.3 частини першої ст.257 ЦПК України з огляду на те, що у матеріалах справи є клопотання про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату. При цьому суд не мотивував, чим повторна неявка перешкоджає йому розглянути справу, коли підготовче провадження у справі закрито не було, призначення справи до судового розгляду по суті за правилами процесуального законодавства не відбулося. Тобто суд залишив позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою на стадії підготовчого засідання, а не судового засідання, що не передбачено чинним цивільно-процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими. А тому висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є помилковим.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст.367,368,376,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 серпня 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування направити до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: