КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-н/947/3072/22
УХВАЛА

19.09.2022 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

У відповідності до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з заяви заявником заявлено спільну вимогу, яка включає одночасно умови пунктів 4,5 статті 161 ЦПК України, що не відповідає положенням вказаної статті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо зокрема заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Одночасно відмовляючи у видачі судового наказу з вказаних підстав, суддя звертає увагу заявника на тому, що останньою у заяві зазначається про проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, однак на підтвердження зазначеного факту не надано жодного доказу, що позбавляє можливості суд пересвідчитись у вказаних обставинах, що є вирішальним фактом під час розгляду вимоги щодо стягнення аліментів.

При викладених обставинах, оскільки заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, суд доходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 186 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити стягувачеві, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.