Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2022 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Дергачової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорнак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як законний представник, де заінтересовані особи ОСОБА_4 та Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як законний представник звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, де заінтересовані особи ОСОБА_4 та Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви посилається на те, що заявниця ОСОБА_1 , з 20.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , в якому народились двоє дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 29 жовтня 2013 року, актовий запис про народження № 1159 від 29.10.2013 року ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 13 січня 2016 року, актовий запис про народження № 60 від 13 січня 2016 року).

Вказує, що починаючи з 05.12.2020 року шлюбні відносини суттєво почали псуватися через систематичне зловживання ОСОБА_4 спиртними напоями, що супроводжувалося сварками, погрозою насильства та застосуванням фізичної сили в адресу заявниці та їх спільних дітей.

Зазначає, що мали місце такі фактичні обставини, а саме: у грудні 2020 року ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, завдав ОСОБА_1 умисні тілесні ушкодження, через що 06 грудня 2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстрованого кримінальне провадження № 0002762 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 «Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження» КК України.

29 січня 2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у межах іншої справи про адміністративні правопорушення № 308/13938/20 винесено постанову, якою заінтересовану особу ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 «Вчинення домашнього насильства» КУпАП. У межах даної справи судом було встановлено: «07.12.2020 року, о 11 год. 42 хв. гр. ОСОБА_4 по місцю проживання, перебуваючи у нетверезому стані. вчинив насильство в сім`ї.

29 січня 2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у межах справи про адміністративні правопорушення № 308/13938/20 винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 «Вчинення домашнього насильства» КУпАП. У межах даної справи судом було встановлено: «08.12.2020 року, о 17 год. 20 хв. гр. ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно дружити ОСОБА_1 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю та порушив терміновий заборонний припис АА015599, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП».

25 березня 2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у межах справи про адміністративні правопорушення № 308/14028/20 винесено постанову, якою заінтересовану особу визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 «Вчинення домашнього насильства» КУпАП. У межах даної справи судом було встановлено: «08.12.2020 року, о 19 год. 18 хв. гр. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою».

26 серпня 2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у межах справи про адміністративні правопорушення № 308/9635/21 винесено постанову, якою заінтересовану особу-1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 «Вчинення домашнього насильства» КУпАП. У межах даної справи судом було встановлено: «16.07.2021 року близько 20:40 год., гр. ОСОБА_4 знаходячись за місцем своєї реєстрації вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_1 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`я.

13 жовтня 2021 року працівниками поліції було винесено Терміновий заборонний припис стосовно Заінтересованої особи-1 серії АА № 115467, яким ОСОБА_4 заборонено в будь-який спосіб контактувати з позивачкою, як постраждалою особою, строк на три доби з 13 жовтня 2021 року по 16 жовтня 2021 року .

24 лютого 2022 року працівниками поліції було винесено Терміновий заборонний припис стосовно Заінтересованої особи-1 серії АА № 115341, яким кривднику заборонено в будь-який спосіб контактувати з позивачкою, як постраждалою особою, строк на десять діб з 24 лютого 2022 року по 05 березня 2022 року.

02 травня 2022 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у межах справи про адміністративні правопорушення № 308/4054/22 винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 «Вчинення домашнього насильства» КУпАП. У межах даної справи судом було встановлено: «24 лютого 2022 року близько 14:20 год., за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 психологічного та фізичного характеру, а саме дав їй ляпаса та після чого словесно ображав та погрожував фізичною розправою.

Вказує, що домашнє насильство з боку заінтересованої особи-1 ОСОБА_4 в адресу зявниці, яке мало місце у присутності двох малолітніх діток, мало місце також 24 квітня 2022 року за що на ОСОБА_4 було складено працівниками поліції адміністративний протокол від 22.04.2022 року (див. п. 4 листа ГУ НП в Закарпатській області № 3496/106/25-2022 від 02.05.2022 р.

2 вересня 2022 року працівниками поліції було винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 115294, яким Заінтересованій особі-1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з позивачкою, як постраждалою особою, строк на три доби з 02 вересня 2022 року по 05 вересня 2022. Але це знову не спинило ОСОБА_4 і він повернувся у місце проживання дружини і дітей, виламував двері, кричав нецензурною лайкою, ображав і погрожував фізичною розправою над ОСОБА_6 .

Вказує, що 03 вересня 2022 року знову був виклик до патрульної поліції, було виписано Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 170455 від 03.09.2022 року де зазначено, що « ОСОБА_4 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_1 та порушив ТЗП серії АА М 115294 від 02.09.2022 року». Цей захід також ніяким чином не вплинув на правопорушника і він продовжував пиячити, будити серед ночі малих дітей з дружиною, кричати і лаятися, штовхати ОСОБА_1 .

Також зазначає, що на даний час, а саме станом на 05.09.2022 року триває розгляд судової справи №308/5374/22 «Про розірвання шлюбу», в якій ОСОБА_1 є позивачем. На перше засідання суду по даній справі відповідач ОСОБА_4 , не з`явився. Розгляд справи було перенесено терміном на 3 місяці, друге засідання має відбутися 23.09.

Заявниця ОСОБА_1 вказує, що як позивач у справі про розірвання шлюбу, і заявник у справі на видачу обмежувального припису, знаходиться під постійними погрозами, фізичним і психологічним тиском, та те, що вона переживає за збереження життя і здоров`я своє і своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказала, що з огляду на дані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_4 відносно неї, а також наміри кривдника, що виражаються у погрозах фізичної розправи, вважає, що вона, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству^.

На підставі викладеного, просить суд видати обмежувальний припис ОСОБА_4 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо:

перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: УПІП «Престиж» за адресою: м. Ужгород, вул. В. Комендаря, 48; місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляд справи була належним чином повідомлена, подала клопотання про розгляд справи без її участі, подану заяву підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляд справи була належним чином повідомлений.

Представник заінтересованої особи Служба у справах дітей Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явися, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 20.09.2013 року згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 було укладено шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною службою Луганського міського управління юстиції.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , зареєстрованим Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною службою Луганського міського управління юстиції, батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно довідки від 12.11.2014 року №2106-264 ОСОБА_1 взято на облік, як внутрішньо переміщену особу.

Згідно довідки від 12.11.2014 року №2106- ОСОБА_2 взято на облік, як внутрішньо переміщену особу.

Згідно довідки від 15.01.2016 року №2106- ОСОБА_3 взято на облік, як внутрішньо переміщену особу.

Згідно довідки від 02.06.2017 року № ОСОБА_4 взято на облік, як внутрішньо переміщену особу.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_4 працівниками поліції складалися термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а саме:терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 115467 від 13.10.2021, згідно з яким ОСОБА_4 заборонено в будь-який спосіб контактувати з позивачкою, як постраждалою особою, строк на три доби з 13 жовтня 2021 року по 16 жовтня 2021 року .

24 лютого 2022 року працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис стосовно заінтересованої особи ОСОБА_4 серії АА № 115341, яким кривднику заборонено в будь-який спосіб контактувати з позивачкою, як постраждалою особою, строк на десять діб з 24 лютого 2022 року по 05 березня 2022 року.

2 вересня 2022 року працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 115294, яким ОСОБА_4 заборонено в будь-який спосіб контактувати з позивачкою, як постраждалою особою, строк на три доби з 02 вересня 2022 року по 05 вересня 2022

Судом також встановлено, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2021 (справа № 308/13934/20) ОСОБА_4 визнано винним у скоєні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170/сто сімдесят/грн за те, що 07.12.2020 року, біля 11 год. 42 хв. гр. ОСОБА_4 по місцю проживання, перебуваючи у нетверезому стані вчинив насильство в сім`ї, тобто вчинення будь яких дій фізичного, психологічного характеру.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2021 (справа № 308/13938/20) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 08.12.2020 року, о 17 год. 20 хв. гр. ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно дружини, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю та порушив терміновий заборонний припис АА015599.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2021 (справа № 308/9635/21) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 16.07.2021 року близько 20:40 год., гр. ОСОБА_7 знаходячись за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.05.2022 (справа № 308/4054/22) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 24.02.2022 року о 14.20 годині за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини психологічного та фізичного характеру, а саме: дав їй ляпаса та після чого словесно ображав та погрожував фізичною розправою.

Крім того, 06 грудня 2020 року за зверненням гр. ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстрованого кримінальне провадження № 0002762 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України «Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження».

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які мають спільну дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Звертаючись до суду із даною заявою про видачу обмежувального припису заявниця посилається на те, що ОСОБА_4 знаходиться під постійними погрозами, фізичним і психологічним тиском, та те, що вона переживає за збереження життя і здоров`я своє і своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до положень п. п. 3, 6, 7, 8, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, а також викладені ОСОБА_1 у заяві обставини, дії ОСОБА_4 по відношенню до заявниці є проявом фізичного та психологічного насильства, а по відношенню до їх спільних дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проявом психологічного насильства.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

При цьому «оцінка ризиків» та «наявність ризиків» є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Частиною 1 ст. 270 ЦК України визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» (GC), n. 55182, «Idalov v. Russia» (GC), 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK» наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145).

З матеріалів справи вбачається, що заявниця та її діти є постраждалими від дій заінтересованої особи ОСОБА_4 , що мають ознаки домашнього насильства.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства фізичного та психологічного характеру щодо заявниці, а щодо їх спільних дітей психологічного характеру, у зв`язку із цим заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника (ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 259, 263-265, 350-5, 350-6, 350-8, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як законний представник, де заінтересовані особи ОСОБА_4 та Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про видачу обмежувального припису задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження:

заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити наближення на 50 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_2 та постраждалої особи ОСОБА_3 , а саме:

1) УПІП «Престиж» за адресою: м. Ужгород, вул. В.Комендаря, 48;

2) місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Про ухвалене рішення повідомити уповноважений підрозділ Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Закарпатській області (вул. Гагаріна, 10а, м. Ужгород, Закарпатська область), для взяття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3, Ужгород, Закарпатська область).

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16 вересня 2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова