Справа № 203/3390/22
Провадження № 2-з/0203/86/2022
УХВАЛА

19.09.2022 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись із заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок 27Д» про забезпечення позову,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСББ «Будинок 27Д» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на предмет солідарного стягнення з відповідачів заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року в розмірі 435 273,80 грн, а також трьох процентів річних в сумі 5 005,95 грн. та інфляційних витрат в сумі 41 822,81 грн.

16 вересня 2022 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позовних вимог ОСББ «Будинок 27Д» шляхом накладення арешту та встановлення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна приміщення XXVII-6 площею 22,1 м2 , приміщення XXVII-7 площею 347,7 м2 , приміщення №231 площею 591,2 м2 , приміщення №232 площею 649,4 м2, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що позивачем подано позов про стягнення заборгованості зі сплати щомісячних внесків співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 в розмірах, затверджених Загальними зборами ОСББ та які становлять 25 грн за 1м2 загальної площі нежитлового приміщення. Відповідачі є членами ОСББ «Будинок 27Д» та мають у спільній сумісній власності нежитлові приміщення XXVII-6 площею 22,1 м2 , XXVII-7 площею 347,7 м2 , приміщення №231 площею 591,2 м2 , приміщення №232 площею 649,4 м2. Несплата зазначених внесків за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року призвела до утворення заборгованості в розмірі 435 273,80 грн. Оскільки в провадженні суду перебуває цивільна справа №203/3619/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення внатурі та визнання права власності на нерухоме майно в будинку по АДРЕСА_1 , позивач вважає, що зазначене нерухоме майно може бути відчужене, що може зробити неможливим виконання судового рішення.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна від 16.08.2022, право спільної сумісної власності на нежитлове приміщення №232, площею 649,4 кв.м., приміщення XXVII-6 площею 22,1 м2 , XXVII-7 площею 347,7 м2 , приміщення №231 площею 591,2 м2 зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позовних вимог та співмірність негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, слід відзначити, що наразі провадження у справі не відкрито, заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати щомісячних внесків співвласників багатоквартирного будинку в розмірі 435 273,80 грн., при цьому достатнього обґрунтування необхідності забезпечення позову не надано так само як не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідачі мають намір на відчуження нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 .

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову не є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами та можуть спричинити порушення прав та законних інтересів учасників процесу у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151 153, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок 27Д» про забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна приміщення XXVII-6 площею 22,1 м2 , приміщення XXVII-7 площею 347,7 м2 , приміщення №231 площею 591,2 м2 , приміщення №232 площею 649,4 м2, які розташовані по АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Єдаменко