ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 вересня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/10772/20

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/759/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди (суддя Логвіна Т.В.), ухвалене о 09 год. 02 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 05 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 85 460,94 грн у відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля «TOYOTA RAV4», д.р.н. НОМЕР_1 , у ДТП 29 листопада 2019 року. Позов мотивовано тим, що 29 листопада 2019 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 в м.Чернігові по вул.77 Гвардійської дивізії, 1-б зі сторони вул.Київської в бік вул.1Травня (Деснянський район) керувала автомобілем «Шкода Октавіа», д.р.н. НОМЕР_2 , та, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, не надала перевагу в русі автомобілю позивачки «TOYOTA RAV4», д.р.н. НОМЕР_1 , на якому остання рухалася в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення, під час якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілі особи відсутні. Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 грудня 2019 року відповідачку визнано винною у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була. На час звернення до суду із даним позовом відповідачкою завдана шкода була відшкодована лише частково, в порядку виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 червня 2020 року про стягнення 20 597,69 грн у відшкодування втрати товарної вартості автомобіля, збитки, понесені на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 600 грн, судові витрати в розмірі 228,18 грн, а всього 23 425,87 грн. ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_2 із досудовою вимогою щодо компенсації решти матеріального збитку в сумі 85 460,94 грн, який визначений у висновку експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ від 26 грудня 2019 року, проте на вимогу відповідачка не відреагувала.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2022 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 85 460 грн 94 коп., а також судовий збір у розмірі 855 грн. Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до висновку №346 експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ від 26.12.2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «TOYOTA RAV4», д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП 29.11.2019 року, без урахування розміру втрати товарної вартості в сумі 20 597,69 грн, станом на дату оцінки складає: 106 058,63 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню 85 460,94 грн (106 058,63 - 20 597,69).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що при оцінюванні пошкодженого транспортного засобу позивача було порушено процедуру проведення оцінки КТЗ, а саме п.5.2. Методики, що викликає сумніви в об`єктивності та обґрунтованості висновків звіту. Відповідачка посилається, що жодних викликів чи запрошень з приводу огляду автомобіля вона не отримувала, огляд здійснювався лише у присутність позивачки. За доводами ОСОБА_2 , в додатках до позовної заяви відсутні будь-які документи, які б свідчили про причини, що заважали позивачці провести оцінку вартості відновлювального ремонту одразу після ДТП, так само як і відсутні відомості про те, що автомобіль ОСОБА_1 не експлуатувався в період часу з 29.11.2019 року по день огляду 20.12.2019 року. Крім того, автомобіль позивачки міг зазнати пошкоджень в період його експлуатації з 29.11.2019 до 20.12.2019, які не пов`язані з наслідками ДТП, а отже матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП і яку стягнуто судом, може бути суттєво перебільшена. Відповідачка вказує, що оцінювачем вказано необхідність заміни запчастин автомобіля новими, а не ремонт цих пошкоджених запчастин, разом з тим, додаток 2 до висновку до позовної заяви не додано і проаналізувати, які саме нові складники, що підлягають заміні, не вдається можливим. ОСОБА_2 звертає увагу, що при ухваленні судом рішення не враховано, що автомобіль позивачки фактично відремонтований, тому розмір збитку повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт. Крім того, за доводами відповідачки, суд не вирішив питання про передання їй того майна, що вже не може бути використано, вартість якого стягнута з неї.

У письмових поясненнях представник ОСОБА_1 - адвокат Сагаль С.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Представник позивача звертає увагу, що на час звернення з позовом майнова шкода позивачці була відшкодована лише частково, в порядку виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 червня 2020 року у справі №750/1929/20, в якій ні відповідач, ні представник відповідача будь-яких клопотань щодо проведення судових експертиз не заявляв. За доводами адвоката Сагаля С.В., по даній справі і у даному конкретному випадку не потрібні спеціальні знання для визначення розміру збитку, оскільки він уже визначений і рішення, яке набрало законної сили та виконано відповідачем, є лише підтвердженням цього.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «TOYOTA RAV4», д.р.н. НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно з постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 грудня 2019 року, яка набрала законної сили 09 січня 2020 року, 29 листопада 2019 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 в м.Чернігові по вул.77 Гвардійської дивізії, 1-б зі сторони вул.Київської в бік вул.1Травня керувала автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , та, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, не надала перевагу у русі автомобілю «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.10). Вказаною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 20 597 грн 69 коп., збитки, понесені на проведення автотоварознавчого дослідження, в розмірі 2 600 грн, судові витрати в розмірі 228 грн 18 коп., а всього на загальну суму 23 425 грн 87 коп.; в решті позовних вимог відмовлено (а.с.11-14).

На виконання вказаного рішення суду 01 жовтня 2020 року Деснянським районним судом м.Чернігова було видано виконавчий лист (а.с.15).

17 листопада 2020 року кошти у розмірі 23 425,87 грн були сплачені відповідачкою на картковий рахунок позивачки (а.с.16).

Згідно з Висновком №346 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного експертом-автотоварознавцем Громовим А.М. 26 грудня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «TOYOTA RAV4», реєстраційний № НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29.11.2019 року, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 29.11.2019 року, складає 85 460,94 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «TOYOTA RAV4», реєстраційний № НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29.11.2019 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 29.11.2019 року, складає 85 460,94 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «TOYOTA RAV4», реєстраційний № НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП 29.11.2019 року, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі 20 597,69 грн, станом на дату оцінки - 29.11.2019 року складає 106 058,63 грн (а.с.17-20).

10 липня 2020 року ОСОБА_1 направила ОСОБА_2 досудову вимогу про компенсування їй заподіяної шкоди, як власнику пошкодженого автомобіля, у розмірі 85 460,94 грн (а.с.21).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписами ст.1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , як винуватець у ДТП, на підставі рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 червня 2020 року, в основу якого покладено висновок №346 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складений експертом-автотоварознавцем Громовим А.М. 26 грудня 2019 року, відшкодувала лише 20 597,69 грн втрати товарної вартості автомобіля. Відповідно залишилася невідшкодованою визначена вказаним висновком вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 85 460,94 грн.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивачки майнової шкоди у розмірі 85 460,94 грн, оскільки саме з вини ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль ОСОБА_1 та завдано їй збитків.

У даній справі належним та допустимим доказом розміру заподіяної шкоди відповідно до ст.76 ЦПК України є саме висновок експерта.

Твердження ОСОБА_2 щодо недоведеності розміру завданої шкоди, оскільки наданий позивачкою висновок експертного автотоварознавчого дослідження викликає сумніви, є безпідставними, враховуючи, що відповідачка не спростувала наведені позивачкою розрахунки розміру завданої шкоди, підтверджені висновком експерта, власних експертних висновків не надала.

З рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 16 червня 2020 року вбачається, що представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 була присутня під час розгляду справи судом, в якому в тому числі досліджувався висновок експерта, проте відсутні дані про те, що відповідачка або її представник не погоджувалися із висновком експертного дослідження та заявляли клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи, як то передбачено ст.113 ЦПК України.

Посилання відповідачки на те, що автомобіль позивачки після ДТП експлуатувався та міг зазнати пошкоджень, які не пов`язані із пошкодженнями внаслідок ДТП, грунтуються на припущеннях, відповідно не можуть бути прийняті судом до уваги.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_2 про недоведеність розміру збитку у зв`язку з відновленням автомобіля, оскільки позивачка просила стягнути майнову шкоду, заподіяну в результаті пошкодження автомобіля і визначену висновком експерта, а не вартість відновлювального ремонту. При цьому, до суду першої інстанції адвокатом позивачки було надано копію Акту виконаних робіт №РН-0000209 від 10 січня 2020 року, відповідно до якого виконано роботи з відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , на загальну суму 89 730 грн (а.с.99), що є більшим ніж стягнутий судом розмір майнової шкоди.

Крім того, не можуть бути прийняті судом до уваги посилання відповідачки, що суд не вирішив питання про передання їй того майна, що вже не може бути використано і вартість якого стягнута з неї, враховуючи, що такі вимоги нею не заявлялися.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду про наявність підстав для задоволення позову не спростовують, оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2022 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: