ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/1773/21 Номер провадження 22-ц/814/2546/22Головуючий у 1-й інстанції Даниленко Т.П. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

секретар Владіміров Р.В.,

з участю представника позивача - адвоката Петренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Бєлінським Олексієм Вікторовичем,

на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2021 року, постановлену суддею Даниленко Т.П., про забезпечення позову,

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калінчук Ірина Володимирівна, про скасування рішення державного реєстратора,

в с т а н о в и в:

05.03.2021 ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом та 01.04.2021 заявив про вжиття заходів його забезпечення шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 з прибудовами літ. «А-1», дерев`яний, обкладений цеглою, жилою площею 31,20 кв.м., та надвірні будівлі при ньому: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», «Г», вбиральня літ. «Д», теплиця літ. «Е», навіс літ. «Ж», зливна яма літ. «К», огорожа № №1, 4, 5, замощення № І-І, ІІ, по АДРЕСА_2 .

В обґрунтування підстав забезпечення позову посилається на те, що 20.11.2007 між ним, позивачем, та ЗАТ «ПроКредит Банк» укладено Рамкову угоду №6430 (зі змінами та доповненнями) про кредитування банком позичальника окремими траншами на загальну суму ліміту 70 000,00 дол. США строком 240 міс., максимальний розмір процентів 40% річних.

Кредитні зобов`язання забезпечені іпотекою згідно договору №6430-ІД 01, предметом якої є указаний житловий будинок із надвірними будівлями по АДРЕСА_2 , право вимоги за яким21.09.2012 банк відступив на користь ОСОБА_3 . Останній став новим кредитором та іпотекодержателем, реалізувавши право на звернення стягнення предмета іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.

На підставі рішення суду від 17.03.2014 (справа №635/223/2014) ОСОБА_3 став іпотекодержателем з правом укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, здійснивши відчуження його часток на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , про що 01.09.2020 укладено договори купівлі-продажу та здійснено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Позивач оскаржує рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у цьому позові та вважає, що його забезпечення шляхом накладення арешту на житловий будинок унеможливить подальше відчуження нерухомості, а також можливе вселення та реєстрацію будь-яких осіб у спірний будинок, що ускладнить фактичне виконання рішення суду та призведе до психологічного та фізичного тиску на позивача, пошкодження його особистого майна.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.04.2021 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 з прибудовами літ. «А-1», дерев`яний, обкладений цеглою, житловою площею 31,20 кв.м., та надвірні будівлі при ньому: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», «Г», вбиральня літ. «Д», теплиця літ. «Е», навіс літ. «Ж», зливна яма літ. «К», огорожа № №1, 4, 5, замощення № І-І, ІІ, по АДРЕСА_2 .

Ухвала районного суду вмотивована положеннями ст.ст.149, 150 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 , в чиїх інтересах діє адвокат Бєлінський О.В., оскаржив ухвалу районного суду до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду про забезпечення позову.

Доводить невідповідність заяви вимогам п.3, п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України в частині належного обґрунтування необхідності забезпечення позову,що згідно ч.10 ст.153 цього Кодексу є підставою для повернення її заявнику без задоволення.

Вважає, що районний суд порушив наведені норми ЦПК України, постановивши невмотивовану ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, залишивши поза увагою інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.10.2021 відкрито апеляційне провадження у вказані справі; закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням учасників справи, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 23.10.2021.

25.10.2021 ОСОБА_2 подано до Харківського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу районного суду - без змін, як законну та обґрунтовану.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.07.2022 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду із повідомленням учасників справи.

У суді апеляційної інстанції представник позивача - адвокат Петренко С.В. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, наполягаючи на законності оскаржуваної ухвали про забезпечення позову.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.03.2021 ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , у якому просить скасувати рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу): номер запису про право власності 37987413, індексний номер 58353660, від 01.09.2020 про реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_4 ; та номер запису про право власності 37987196, індексний номер 58353370, від 01.09.2020 про реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 із прибудовами літ. «А-1», дерев`яний, обкладений цеглою, житловою площею 31,20 кв.м., та надвірні будівлі при ньому: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», «Г», вбиральня літ. «Д», теплиця літ. «Е», навіс літ. «Ж», зливна яма літ. «К», огорожа № 1, 4, 5, замощення № І-І, ІІ, по АДРЕСА_2 , вчинені приватним нотаріусом Калінчук І.В./а.с.1-18/

Із метою забезпечення указаного позову 01.04.2021 ОСОБА_2 заявив про накладення арешту на житловий будинок із прибудовами по АДРЕСА_2 . Мотивував заяву, зокрема, тим, що відповідачі можуть розпорядитися будинком, і це, у разі задоволення позовних вимог, утруднить виконання судового рішення./а.с.19-26/

При постановленні ухвали про задоволення заяви і забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно може унеможливити виконання рішення суду в даній справі та здійснити ефективний спосіб захисту порушених прав та інтересів позивача в разі задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.

Згідно із частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 ЦПК України).

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про скасування рішення державного реєстратора. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому суд першої інстанції помилково вважав, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Отже, такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно, не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є ефективним та співмірним із заявленими вимогами в цій справі. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини по справах «Пантелеєнко проти України» та «Дорани проти Ірландії», засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Застосовані судом заходи забезпечення позову не відповідають конвенційному принципу мирного користування власністю (ст.1 Протоколу до Конвенції) та, з огляду на їх невідповідність предмету спору, становлять надмірне втручання у майнові права відповідачів щодо правомочностей власника розпоряджатись своєю власністю на свій розсуд незалежно від волі інших осіб.

Із огляду на викладене, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367,368, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381-384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Бєлінським Олексієм Вікторовичем, - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2021 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.09.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця