Справа № 446/395/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань Михайлишин О.В.

за участі:

представника позивача Дзіковського М.Р.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши в порядку загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка -Бузька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку шляхом виділу в натурі у власність, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок та стягнення компенсації різниці виділених в натурі часток нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2021 позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому просить виділити йому зі спільної часткової власності в натурі 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що у їх спільній власності з ОСОБА_5 перебуває житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідачу, Ѕ спірного житлового будинку було подаровано його дружиною ОСОБА_6 .. До укладення договору дарування від 05.11.2018, між позивачем та колишнім співвласником ОСОБА_6 склався установлений умовний порядок користування спільним будинком. Крім того, ними було отримано висновок про визначення реальних часток в будинку між співвласниками, відповідно до якого ОСОБА_6 займала 64% від житлового будинку, натомість ОСОБА_4 займає 36% від житлового будинку. Після дарування відповідач займає ті ж приміщення, що й колишня співвласниця. Позивач зазначає, що відповідач користується більшою частиною будинку ніж його дійсна частка, однак добровільно не надає позивачу можливості користуватися іншими приміщеннями будинку для досягнення рівності в користуванні частинами будинку. Вважає, що спір з відповідачем може бути лише у судовому порядку шляхом припинення права спільної часткової власності на спірний житловий будинок та виділення позивачу в натурі Ѕ частки вказаного житлового будинку.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021 вказана цивільна справа передана судді Костюк У.І..

Ухвалою суду від 09.03.2021 заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову - задоволено частково та накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221), який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 з часткою Ѕ та ОСОБА_5 з часткою Ѕ до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. В решті вимог відмовлено.

Ухвалою судді від 23.03.2021 відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

09.04.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Так, зокрема вказує, шо 24.11.2014 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини спірного житлового будинку. В договорі купівлі продажу відсутня інформація про кімнати, приміщення чи площі будинку, які було визначено за сторонами, Проте між сторонами договору існувала добровільна усна домовленість та порядок користування спірним будинком. Згідно даної домовленості сторони провели облаштування окремих входів у своїй частині будинку та відповідні перепланування. В подальшому сторони отримали висновок про визначення реальних часток в будинку, якими користувалися. Згідно даного висновку у користуванні співвласника ОСОБА_6 а займає 64% від житлового будинку, або 64/100 ідеальних часток натомість у співвласника ОСОБА_4 перебуває у користуванні - 36% від житлового будинку, або 36/100 ідеальних часток. Дані частки перебували в користуванні сторін з часу укладення договору купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, зміні чи переплануванні не підлягали.

05.11.2018 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування 64/100 спірного будинку. Після дарування ОСОБА_6 своєї частки у вказаному будинку відповідач ОСОБА_5 займає ті ж приміщення, що й його дружина, на нас перебування частин будинку у її власності. Зазначає, що твердження позивача про те, відповідач користується більшою частиною будинку, ніж його дійсна частка та добровільно не бажає надати ОСОБА_4 можливість користуватися й іншими приміщеннями будинку для досягнення рівності в користуванні частинами будинку, ні сплати на користь позивача компенсацію за користування більшою часткою будинку аніж належить йому на праві власності не відповідають дійсності та суперечить документам, які надані самим позивачем.

20.04.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якому представник позивача зазначає, що відповідачем не доведено належним чином обставин на які він посилається, як на правову підставу свої заперечень. Так, зокрема відповідач у своєю відзиві на позов не заперечує, що він користується більшою частиною будинку ніж його дійсна частка, однак вважає, що оскільки існує усна домовленість щодо порядку користування сторонами спірним житловим будинком, на підставі висновку щодо затвердження порядку користування сторонами спірним житловим будинком то відсутні підстави для задоволення позову. Проте позивачем зазначається, що між сторонами немає усних домовленостей щодо порядку користування сторонами спірним житловим будинком, на які покликається відповідач у відзиві, натомість наявні постійні спори з цього питання. Відповідач не надає можливість ОСОБА_4 можливість користуватися іншими приміщеннями будинку для досягнення рівності в користуванні частинами будинку, який належить обом сторонам. Відтак у сторін виникають незручності у користуванні спільним майном, в якому кожен з ним має право власності на Ѕ частку такого будинку, оскільки воно знаходить у їх спільному користуванні, а згода про добровільний поділ майна, що є у їх спільній частковій власності між ними не досягнута.

Ухвалою суду від 14.05.2021 за клопотанням представника позивача по справі призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання можливість виділення ідеальних часток у будинку та можливі варіанти його розподілу, а провадження у справі зупинено.

03.11.2021 з Товариства з обмеженою відповідальністю " Гал-Світ" на адресу суду повернулась цивільна справа № 446/395/21 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі.

Ухвалою суду від 19.11.2021 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання.

08.02.2022 через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_4 адвокатом Бєліковою А.В. подана заява про зміну предмету позову, в якій представник позивача виклала його в наступній редакції: здійснити поділ житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом виділу в натурі у власність: ОСОБА_4 12/25 частин вказаного житлового будинку та ОСОБА_5 13/25 частин вказаного житлового будинку згідно третього варіанту поділу висновку будівельно-технічної експертизи № 050/21 від 08.11.2021; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_5 59 675 (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень на користь ОСОБА_4 в якості компенсації різниці виділених в натурі часток нерухомого майна.

Ухвалою суду від 03.05.2022 прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_4 адвоката Бєлікової А.В. про зміну позовних вимог (предмету позову), поданої в порядку ст. 49 ЦПК України в межах даної цивільної справи. В подальшому вирішено розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог. Підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 адвокат Дзіковський М.Р. підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, які наведені у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позов з підстав зазначених в ньому. Додатково вказала Згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_6 (дружина відповідача) продала Ѕ житлового будинку позивачу ОСОБА_4 , іншу Ѕ частину спірного будинку подаровано відповідачу, проте згідно договору дарування відповідачу подаровано 64 частини будинку, у зв`язку з чим виник спір, так як здійснено математично неточний розподіл будинку.

Представник відповідача у судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, зазначивши, що її довіритель отримав 64/100 частини житлового будинку на підставі договору дарування, який не оскаржувався. Розподіл частин будинку оформлений в 2014 році, на підставі якої сторони користувалися.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_7 висновок № № 050/21 від 08.11.2021 підтримала. Вказала, що проводила розподіл житлового будинку між співвласниками у відповідності до поставлених в ухвалі суду від 14.05.2021 питань. Розподіл проводився на підставі представлених документів. При цьому при проведенні огляду, нею було встановлено, що співвласниками житлового будинку, було проведено самовільні перепланування і хоча такі перебудови при проведенні розподілу не приймалися до уваги, проте їх вартість була врахована для визначення розміру грошової компенсації, яка запропонована у висновку. Вказала, що у висновку запропоновано кілька варіантів розподілу спірного житлового будинку, з яких найбільш оптимальним є варіант № 3 для мінімізації різниці в частках та здійснення грошової компенсації.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно укладеного 14.11.2014 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, ОСОБА_4 набув у власність Ѕ частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок на момент укладення договору складається з п`яти житлових кімнат, житловою площею 72,6 кв.м., підвалу, 2-х коридорів, кухні, вітальні, більярдної, 3- х санвузлів, 2-х балконів та 2 х сходових кліток. Загальна площа будинку - 312,8 кв.м. (том 1, а.с. 11-12).

Договором дарування 64/100 частини житлового будинку від 05.11.2018, який посвідчено нотаріально, ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_5 , прийняв у дар 64/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (том 1, а.с.16-17).

Згідно з копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 245398273 від 22.02.2021 будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частина та ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частина (том 1, а.с. 13-15).

Як видно з копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 від 13.11.2018, житловий будинок загальна площа, якого складає 312,8 кв.м з них 72,6 кв.м. житлова, складається з п`яти житлових приміщень та допоміжних приміщень площею 304,1 кв.м., а саме: підвального приміщення - 30,6 кв.м., на першому поверсі: 1 коридору - 8,4 кв.м., 3 житлових кімнат - 46,8 кв.м., кухні - 13,8 кв.м., санвузолу - 6,8 кв.м, сходова 9,6 кв.м , на другому поверсі: санвузолу - 8,9 кв.м, сходової - 9,6 кв.м., коридору - 7,4 кв.м., двох житлових кімнат - 25,7 кв.м., вітальні - 37,8 кв.м. балкону - 4,6 кв.м, на мансардному поверсі: сходової - 9,7 кв.м. більярдної-83,2 кв.м., санвузол- 5,7 кв.м., балкону - 4,1 кв.м.(том 1, а.с. 18-15).

Згідно висновку експерта № 050/21 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 446/395/21, технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (виділити частки) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників, а саме Ѕ частки ОСОБА_4 та Ѕ ОСОБА_5 - відсутня. Відповідно до вимог нормативно-правових актів визначені три можливі варіанти розподілу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з врахуванням належних співвласникам часток та визначенням грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу зменшилась за ідеальну.

Розглядаючи даний спір суд виходив з того, що предметом спору у даній справі є поділ житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності сторін. Причому згідно заяви про зміну предмету позовних вимог від 08.02.2022 (а.с. 219) позивач просив суд здійснити поділ будинку у відповідності до третього варіанту, який запропонований у експертному висновку від 08.11.2021 №050/21.

У статті 13 ЦПК України передбачено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А частина 3 цієї статті передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 № 283/79/18 дійшов висновку, що порушенням принципу диспозитивності цивільного судочинства є здійснення поділу спірного будинку відповідно до варіанту поділу, який сторонами не заявлено у їх позовних вимогах.

Відтак, суд вирішуючи даний спір оцінює можливість поділу спірного будинку відповідно до варіанту №3 висновку експерта від 08.11.2021 №050/21 на якому наполягає позивач і не аналізує інших варіантів поділу, які передбачені у цьому висновку.

Вирішуючи даний спір суд виходив з наступних мотивів та положень закону.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Відповідно до вимог статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно зі статтею 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У пунктах 6 та 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04 жовтня1991 року №7 зазначається, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Таким чином, співвласник має право вимагати поділу спільного майна за умов дотримання визначених законодавством умов такого поділу.

У варіанті №3 висновку експерта від 08.11.2021 №050/21 запропоновано розподіл спірного житлового будинку з максимальним наближенням до ідеальних часток співвласників будинку, а також запропоновано залишити сходову площадку першого поверху та вхідні двері в спільному користуванні співвласників з ізоляцією входів в підвал та на другий поверх будинку.

ОСОБА_4 пропонуються наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : приміщення підвалу-30,6 кв.м., на першому поверсі коридор-8,4 кв., 3 житлових кімнат - 46,8 кв.м., кухня - 13,8 кв.м., санвузол - 6,8 кв.м, сходова - 4,1 кв.м. (частина сходового маршу). 2 поверх: житлова кімната - 10,6 кв.м., житлова кімната -15,1 кв. м, частина коридору- 1,48 кв. м.. Загальна площа приміщень житлового будинку які пропонуються ОСОБА_4 : в підвалі будинку - 30,6 кв. м; на першому поверсі будинку - 80,0 кв. м., на другому поверсі будинку - 27,18 кв.м., балкон.

ОСОБА_5 пропонуються наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : 1 поверх: сходова - 4,1 кв.м. (частина сходового маршу). 2 поверх - санвузол - 8,9 кв.м, сходова - 9,6 кв.м., частина коридору - 5,92 кв.м., кухня-вітальна -37,8 кв.м.. Мансардний поверх: сходова - 9,7 кв.м., більярдна - 83,2 кв.м., санвузол- 5,7 кв.м. Всього по мансардному поверху -98,6 кв.м. (без врахування балкону, який враховано окремо). Загальна площа частин житлового будинку які пропонуються ОСОБА_5 на першому поверсі будинку - 4,1 кв. м., на другому поверсі будинку- 62,22 кв.м., на мансардному поверсі будинку -98,6 кв. м., балкон.

При варіанту розподілу № 3житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 за збільшення свої частки необхідно сплатити 59675 грн. ОСОБА_4 (том 1, а.с.140-186).

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що сторонами у спірному будинку здійснено перепланування та добудови, які є самочинними, що не заперечується сторонами та підтверджено письмовими доказами у справі.

Так, як видно з висновку експерта (стр. 4) співвласниками будинку виконано перепланування з прибудовою на першому поверсі ОСОБА_4 - тамбура з господарськими приміщеннями, критої тераси, а також збільшено приміщення житлових кімнат літ. 1-2 та літ. 1-3 за рахунок прибудови в межах наявних колон, з подальшим продовженням нових стін з бетонних блоків до мансарди, з утворенням таким чином житлового опалюваного приміщення в межах балкону, яким користується ОСОБА_5 .

Аналіз правовстановлюючих документів та технічного паспорта спірного будинку свідчить, що такі перепланування у них відсутні, а тому їх здійснено самовільно, без відповідного дозволу та проекту.

Більше того, у третьому варіанті поділу будинку, який вказаний у висновку експерта та на якому наполягає сторона позивача, передбачено, що при такому варіанті розподілу пропонується використання самовільно влаштованої прибудови та переобладнаного балкону літ. Б1 другого поверху ОСОБА_4 за рахунок влаштування гвинтових сходів.

Також, у судовому засіданні експерт пояснила, що надаючи такий висновок в частині визначення вартості будівлі та грошової компенсації відповідно, нею враховувалась площа приміщень, які переобладнано самовільно співвласниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Як вказав Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 №336/7085/14-ц, за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Зазначена правова позиція висловлена і у ряді інших постанов Верховного Суду, зокрема від 21.10.2019 №487/6723/15-ц, від 15.11.2021 №279/790/18. Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду України викладеними у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 та від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, з якими погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20) у частині тлумачення норми частини першої статті 376, частини другої статті 376 ЦК України про те, що не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно зі статтями 364, 367 ЦК України - самочинно збудовані (конструйовані, переплановані) об`єкти.

Відтак, встановивши, що спірний будинок містить самочинно переплановані приміщення, суд дійшов висновку, що його поділ між співвласниками є неможливим. Тим більше, не можливим є передання у власність одного з співвласників приміщень, які самочинно переплановані, оскільки таким чином відбулось би певне узаконення самочинного будівництва, що є недопустимим у процесі поділу нерухомого майна.

Поділ може бути здійснено лише щодо нерухомого майна набутого у встановленому законом порядку, право на яке визнане державою шляхом проведення відповідної реєстрації такого речового права.

Встановивши, що позивач просить здійснити поділ нерухомого майна, до складу якого входить самовільно переплановані та сконструйовані об`єкти, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог як безпідставних.

Одночасно суд вважає за необхідне вирішити питання судових витрат у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та судові витрати у виді сплаченого судового збору покласти на позивача.Щодо заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, то таку необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку шляхом виділу в натурі у власність, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок та стягнення компенсації різниці виділених в натурі часток нерухомого майна - відмовити повністю.

Судові витрати у справі покласти на позивача ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.03.2021 скасувати після набрання цим рішенням суду законної сили.

Призначити судове засідання щодо вирішення питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу на 19.09.2022 на 12.10 год.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 23.09.2022.

Суддя Костюк У.І.