Справа № 461/106/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/1647/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2022 року, у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

в лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн, щомісяця, починаючи з 25 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказувала, що у шлюбі з відповідачем в них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день подання до суду позову про стягнення аліментів сторони разом не проживають, подружні стосунки припинили, та з того часу кошти на утримання дитини, допомоги у її догляді відповідач не надає, належного матеріального забезпечення не здійснює. Відповідач є адвокатом та співзасновником Адвокатського об`єднання «ГАЛЛЕКС», розмір його статутного внеску становить 15 000,00 грн. Крім того, відповідач уклав контракт з Регіональним центром надання Безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та Порядку оплати послуг на відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. Надані ним послуги оплачуються за рахунок держави. У 2020 році відповідач придбав автомобіль, а також є власником нерухомого майна, є фізично здоровою людиною та за час перебування у шлюбі, жодних захворювань чи погіршення стану здоров`я у відповідача виявлено не було.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., починаючи з 25 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 100 (тридцять п`ять тисяч сто) грн 00 коп.

У решті позовних вимог відмовлено.

Визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявник розуміє та усвідомлює як моральний, так і законодавчо регламентований обов`язок як батька утримувати свою дитину, відтак позовні вимоги визнає частково. Вважає, що сума, яку просить стягнути позивач є безпідставна, не підтверджена жодними доказами, такі ґрунтуються лише на її припущеннях. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач, на даний час для відповідача є непосильним, неправомірним та невиправдано великим. Наголошує, що він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, навпаки, вчиняє дії спрямовані на якнайкращий розвиток дитини, забезпечує її усім необхідним, проводить вільний час з донькою, цікавиться її життям, любить її як батько. Надає кошти на оплату школи, музичної школи, спортивної секції карате, одягу, взуття, лікування, тощо, забезпечує повноцінний розвиток та навчання доньки. Щодо покликання позивача на те, що відповідач є власником квартири по АДРЕСА_1 , то таке не заслуговує на увагу, оскільки починаючи з 2020 року в даній квартирі він не проживає, натомість в такій разом із донькою проживає позивач та користуються усім майном, яке знаходиться в ній. Жодного разу він не висловив бажання, чи наміру виселити останніх з належної йому квартири. Звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_2 є власником певної частини двоярусної квартири по АДРЕСА_2 . В той же час, саме відповідачем забезпечено доньку житлом. Щодо судових витрат, то на думку заявника, задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції при стягнення з нього судових витрат, в тому числі і на правничу допомогу в розмірі 35 100,00 грн грубо порушив вимоги статей 175, 141 ЦПК України.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2022 року змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції: «Стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 грн 00 коп., починаючи від дня набрання законної сили рішення і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Вирішити питання розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В серпні 2022 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Янчака П.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, який мотивовано законністю та обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року. Таке набрало законної сили.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 листопада 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 та її батьками є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 5).

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, врахувавши обставини, визначені статтею 182 СК України, місцевий суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн, починаючи з дня звернення до суду із зустрічним позовом і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного, фізичним, морального та духовного розвитку дитини.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується лише частково, з огляду на таке.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно із частиною першою та другою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першою цієї статті Кодексу визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин п`ятої-сьомої статті 181 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.»

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вимоги позивача ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що відповідач є адвокатом та співзасновником Адвокатського об`єднання «ГАЛЛЕКС», розмір його статутного внеску становить 15 000 грн. Має дохід від держави за надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно відповіді Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області від 27 липня 2021 року розмір виплат відповідачу на оплату послуг з надання ним безоплатної правової допомоги з 01 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року становив 27 147 грн 46 коп., з 01 січня 2021 року по 19 липня 2021 року - 26 447 грн 96 коп.

Крім того, відповідач є власником автомобіля та квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, на думку позивача може сплачувати аліменти на утримання доньки в у розмірі 7 000 грн.

Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2 618 гривень, з 1 липня 2 744 гривні, з 1 грудня 2 833 гривні.

З врахуванням вищенаведеного, провівши аналіз матеріалів справи, надавши оцінку доказам, які наявні в матеріалах справи, врахувавши те, що відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований і має заробіток, не заперечив факту необхідності сплати аліментів на дитину, визнавши позовні вимоги частково, має намір сплачувати аліменти, і при цьому бере певну участь у матеріальному забезпеченні доньки, беручи до уваги розмір мінімальної заробітної плати, а також розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку у 2022 році, колегія суддів вважає, що розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача слід зменшити з 5 000,00 грн до 4 000,00 грн, та слід вважати, що такий відповідатиме інтересам дитини, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

На думку колегії суддів, такий розмір відповідатиме критеріям необхідності та достатності для забезпечення гармонійного розвитку дитини сторін, а матеріалами справи підтверджено достатність заробітку (доходу) відповідача для присудження аліментів саме у такому розмірі.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими, таку слід задовольнити частково. Рішення ж суду першої інстанції у частині стягнення аліментів на дитину слід змінити, зменшивши розмір стягуваних аліментів з 5 000,00 грн до 4 000,00 грн.

Вказане не позбавляє сторін справи, в подальшому у випадку зміни матеріального, сімейного стану, стану здоров`я, когось з них або дитини, тощо, вирішувати питання про збільшення чи зменшення вказаної суми аліментів, що підлягає стягненню.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Перед закінчення судових дебатів в суді першої інстанції, представник позивача заявив про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Тобто, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України заявником дотримані.

До заяви адвокатом додано Акт № 1 виконаних робіт з правничої допомоги від 19 липня 2021 року та оригінал квитанції № 92 від 30 липня 2021 року на суму 35 100,00 грн.

Відповідно до Акту № 1 виконаних робіт з правничої допомоги від 19 липня 2021 року адвокатом надано такі послуги: дослідження матеріалів цивільної справи № 461/106/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, аналіз наявних документів (позовної заяви та додатків до неї) та встановлення документів, які необхідно подати (зустрічного позову) до суду на стадії підготовчого засідання - загалом 2 год.; підготовка та подання до суду зустрічного позову на підставі статті 193 ЦПК України у справі № 461/106/20 від 24 лютого 2020 року на 8 сторінках з додатками - загалом 9 год.; підготовка запитів - загалом 2 год.; участь в двох судових засіданнях з часом прибуття до суду (Галицький районний суд м. Львова) та повернення до місця здійснення адвокатської діяльності (вул. Івана Франка ; 111/7, м. Львів, в тому числі в судовому засіданні 10 березня 2020 року в день постановлення ухвали про повернення позовної заяви позивачу ОСОБА_2 - загалом 4 год.; підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2020 року про повернення позову у справі № 461/106/20 до Львівського апеляційного суду на п`яти сторінках з додатками - загалом 4 год.; підготовка та подання до Галицького районного суду м. Львова клопотання про надання строку для примирення на шість місяців та зупинення на цей час провадження у справі № 461/106/20 0 - загалом 1 год.; участь в судових засіданнях, підготовка апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2020 року про повернення позову у справі № 461/106/20 до Львівського апеляційного суду на 10 сторінках з додатками - загалом 15 год.; участь в судовому засіданні 18 березня 2021 року з часом прибуття до суду (Львівський апеляційний суд - головуючий суддя Савуляк Р.В.) та повернення до місця здійснення адвокатської діяльності (вул. Івана Франка 111/7 м. Львів) - загалом 2 години.

Загалом надано послуг з правничої допомоги та підготовки документів для подання до суду терміном 39 годин. Сторони попередньо узгодили вартість виконаної роботи з розрахунку 900 гривень за годину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник ОСОБА_1 - адвокат Богомазом А. П. надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 02 червня 2020 року № 3/20, копію ордера від 16 червня 2020 року та квитанцію від 02 червня 2020 року на суму 3 000,00 грн. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу».

З матеріалів справи убачається, що в ній відсутні, як договір № 01/04/02-20 від 04 лютого 2020 року, так і детальний опис виконаних за цим договором адвокатом робіт. Відсутність вказаних документів, на час ухвалення оскаржуваного рішення, позбавило відповідача можливості спростувати заявлену до стягнення суму витрат на правничу допомогу.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вищенаведеного, те, що ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги, підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави 518 грн. 85 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Крім того, слід компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, ОСОБА_2 778 грн. 27 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2022 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в такій редакції:

«Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2020 року і до досягнення нею повноліття.»

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 100 (тридцять п`ять тисяч сто) грн. 00 коп. скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 518 (п`ятсот вісімнадцять) грн 85 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, ОСОБА_1 778 (сімсот сімдесят вісім) грн 27 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич