П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року місто Київ

справа № 759/25663/21

провадження № 22-ц/824/8070/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Карпенка В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

позивача - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Кобзаренком Юрієм Васильовичем,

на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 7 червня 2022 року, постановлену у складі судді Петренко Н.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про ініціювання проведення фінансового аудиту діяльності ОСББ «Клавдіївська 40-А» та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 .

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 2 листопада 2021 року роз`єднані поєднані в одному провадженні вимоги. У цій справі залишились позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про ініціювання проведення фінансового аудиту діяльності ОСББ «Клавдіївська 40-А» та стягнення коштів.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 12 листопада 2021 року відкрито провадження у цій справі.

13 січня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовою заявою, в який зазначив про те, що він позовні вимоги не підтримує та просить його вимоги до голови ОСББ Грушевської Г.А. не розглядати.

6 червня 2022 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду заяву, який просили на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 7 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про ініціювання проведення фінансового аудиту діяльності ОСББ «Клавдіївська 40-А» та стягнення коштів залишено без розгляду. У задоволенні заяви представника відповідача про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи на правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням представник відповідача адвокат Кобзаренко Ю. подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі, заяву представника відповідача про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції задовольнити, вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з позивачів на користь відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги у суді першої інстанції у розмірі 3600 грн. Судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, стягнути з позивачів по 500 грн. з кожного. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Апелянт зазначає, зокрема про те, що суд не мав права задовольнити заяву позивачів про залишення позову без розгляду з огляду на пропуск строку для такого звернення. В цій справі розгляд по суті розпочався в день відкриття першого судового засідання - 30 травня 2022 року, отже позивачі мали можливість звертатися із заявами про залишення позову без розгляду виключно до 30 травня, а не 6 червня, як вони це зробили.

Щодо висновків суду про відсутність підстав для стягнення з позивачів на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, то апелянт вважає їх помилковими. Апелянт вважає, що судовий розгляд, який розпочався з листопада 2020 року, нескінченна кількість вимог позивачів, а в результаті заява про не бажання продовжувати розгляд справи, як раз і свідчить про недобросовісність звернення позивачів з позовом до суду. А враховуючи двічі проходження апеляційної інстанції дії позивачів є умисними.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить закрити апеляційне провадження у зв`язку з неналежним оформленням апеляційної скарги, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_3 - адвокат Кобзаренко Ю.В. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції вважав наявними підставами для залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. Відмовляючи у стягненні витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не вбачав підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч.5 ст.142 ЦПК України, оскільки представником відповідача не доведено, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як зазначалося раніше позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишена без розгляду у зв`язку з поданням позивачами до суду заяви про залишення позову без розгляду.

У разі залишення позову без розгляду питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.142 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною шостою ст.142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинми третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

У заяві про розподіл судових витрат, яка була подана представником відповідача до суду першої інстанції 11 січня 2022 року, представник відповідача взагалі не наводив аргументів щодо необґрунтованості дій позивачів, а також неправомірних дій сторони позивачів.

Звертаючись 7 червня 2022 року в судовому засіданні до суду з клопотанням про стягнення з позивачів судових витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідача не довів суду, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача..

Сам по собі факт залишення позивачем позову без розгляду не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Подання до суду заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

На ряду з цим, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежного від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для констатування факту необґрунтованості дій позивачів у зв`язку із зверненням до суду із клопотанням про залишення їх позову без розгляду судом не встановлено.

Крім того, представником відповідача не підтверджено достатніми засобами доказування факт того, що дії позивачів при поданні позову були необґрунтованими. Судом першої інстанції при постановленні ухвали про залишення позову без розгляду не встановлено фактів зловживання стороною позивача своїми правами.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з позивачів витрат відповідача на професійну правничу допомогу є обгрунтованим, доводи апеляційної скарги висновку суду про відсутність підстав для задоволення заяви не спростовують і не впливають на їх правильність.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви позивачів про залишення позову без розгляду, оскільки розгляд справи по суті розпочався 30 травня 2022 року, тобто з першого судового засідання, і саме 30 травня 2022 року позивачі мали право подавати такого змісту заяви, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування постановленої ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно із ч.3 ст.217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про залишення позову без розгляду 6 червня 2022 року, тобто до початку розгляду справи по суті, розгляд справи по суті мав розпочатися 7 червня 2022 року.

Призначення справи до розгляду в судове засідання на 30 травня 2022 року, яке було відкладено за клопотанням позивача ОСОБА_1 , не позбавляє позивача права подати заяву про залишення позову без розгляду, оскільки в судовому засіданні 30 травня 2022 року розгляд та вирішення спору не відбулося.

Крім того, слід зазначити, що підстави для закриття провадження у справі у суду першої інстанції були відсутні, оскільки позивачі від позовних вимог не відмовлялись.

Керуючись ст.ст.126, 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Кобзаренком Юрієм Васильовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 7 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус