Справа № 487/2013/20
Провадження № 2/487/92/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Попович В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві матеріали цивільної справи №487/2013/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

У проваджені Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Судове засідання у справі було призначено на 21.09.2022.

20.09.2022 року ОСОБА_2 подав до канцелярії суду заяву про відвід судді Щербини С.В. В обґрунтування заявленого відводу посилався на наявність обставин, які викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді Щербини С.В. з огляду на проведення судових засідань за відсутності сторони відповідача, за наявності клопотань про відкладення судового розгляду.

За приписами ч.3 ст.40 ЦПК України заява про відвід судді Щербини С.В. була розглянута судом, що розглядає справу, у призначеному судовому засіданні, за відсутності сторін по справі, які завчасно були повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Підстави для відводу судді визначено статтею 36 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо відводу судді, позивач посилається на порушення суддею його процесуальних прав, шляхом проведення судових засідань по справі за наявності клопотань про відкладення судового розгляду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Крім того, за приписами ч.4 ст..36 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді, щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд вважає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на обґрунтовані підстави, що зумовлюють його наявність.

Судом не встановлено, будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість або безсторонність судді до будь-кого з учасників справи, а відтак суд вважає, що суддя Щербина С.В. забезпечив відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності при розгляді справи, таким чином заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, 40 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Щербини С.В. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її прийняття.

Головуючий суддя С.В. Щербина