Справа № 459/2093/22
Провадження № 2-о/459/49/2022
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Кузьмич С.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Червоноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів), про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:
15.08.2022 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить: встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь, Донецької області при виконанні бойових завдань під час оборони м. Маріуполь внаслідок поранення несумісного з життям. На обґрунтування заяви зазначила, що вона є дочкою ОСОБА_2 , яка проходила військову службу у Національній гвардії України в званні сержанта на посаді інструктора групи психологічного супроводу службово-бойової діяльності сектору по роботі з особовим складом окремого гарнізону спеціального призначення « ОСОБА_3 ». Виконуючи бойове завдання по захисту України, її мати загинула від вогнепального поранення 03.05.2022 року у м. Маріуполь, Донецької області. Видана довідка №40/57/4-632 від 08.07.2022 року, складена на підставі донесення командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, якою підтверджується смерть ОСОБА_2 . Враховуючи те, що тіло її матері неможливо евакуювати із м. Маріуполь, Донецької області та доставити в медичний заклад для видачі відповідного лікарського документу про смерть, відділ ДРАЦС не може здійснити реєстрацію смерті ОСОБА_2 . Вищевказане позбавляє її реалізації прав, пов`язаних із смертю матері.

16.08.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник, її представник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник заявника заяву підтримав, представник заінтересованої особи покладається на рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 .

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно з копією довідки №718764/2021 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копією довідки № 40/57/4-632 від 07.08.2022 року командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира військової частини полковника ОСОБА_8 засвідчується факт загибелі сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових завдань у м. Маріуполь, Донецької області 03.05.2022 року.

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 03.05.2022 року № 111 ОСОБА_2 виключено з усіх видів забезпечення, у зв`язку зі смертю.

Листом Вознесенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 10.08.2022 року, ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації смерті її матері ОСОБА_2 .

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Заявник не може отримати документ встановленої форми про смерть її матері ОСОБА_2 у м.Маріуполь, Донецької області, оскільки її тіло неможливо евакуювати, а на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України, як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому, порядку встановити факт смерті її матері, а також надати належний для реєстрації смерті документ.

Оцінка наявних у справі доказів свідчить, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Маріуполь, Донецької області.

Необхідність встановлення даного факту заявником мотивовано неможливістю проведення державної реєстрації смерті її матері ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про смерть.

Отже, наявні підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь, Донецької області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12-13, 259, 263-265, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь, Донецької області, Україна.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне рішення складено 27.09.2022 року.
Суддя: В. В. Грабовський