Ухвала

16 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 188/644/21

провадження № 61-8989ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», яка підписана представником Препелицею Юлією Вікторівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2022 року в складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., у справі за позовом акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро»звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором у розмірі 113 639,08 грн та судові витрати.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області в складі судді: Ніколаєвої І. К., від 11 квітня 2022 року позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість в розмірі 72 630,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено частково. Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року в частині відмови у стягненні заборгованості залишку простроченого кредиту, прострочених відсотків та прострочених комісій скасовано. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 011,84 грн, з яких: заборгованість залишку простроченого кредиту в сумі 1 011,37 грн; прострочених відсотків в сумі 0,47 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення прострочених комісій відмовлено.

У вересні 2022 року АТ «Банк Кредит Дніпро» подало касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить: скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» комісії в сумі 39 997,13 грн та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 113 639,08 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, ця справа є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству «Банк Кредит Дніпро» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Препелицею Юлією Вікторівною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков