Справа № 344/7475/17
Провадження № 2/344/261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 59 388,23 грн. за кредитною лінією №005-08514-180513 від 18.05.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 59 388,23 грн. за кредитною лінією №005-08514-180513 від 18.05.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_1 , уклавши з ПАТ «Дельта Банк» кредитну угоду відповідно до умов заяви №005-08514-180513 та отримавши ліміт Кредитної лінії у розмірі 35 400,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 систематично порушувала свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості на загальну суму 59 388,23 грн., яку банк просить стягнути в судовому порядку.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.11.2018 року позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 59 388,23 грн. за кредитною лінією №005-08514-180513 від 18.05.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн. - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", місцезнаходження якого: вул. Дружби Народів, 38, в м. Києві, 01014, (Рахунок отримувача: 1026, Банк отримувача: Національний банк України, МФО Банку отримувача (код Банку): 300001, Отримувач: АТ "Дельта Банк" (в стані припинення), Код отримувача: 34047020) - 59 388 (п"ятдесят дев"ять тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 23 коп. заборгованості за Кредитною лінією №005-08514-180513 від 18.05.2013 року. (а.с.37-38).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.03.2019 року заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.11.2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 59 388,23 грн. за кредитною лінією №005-08514-180513 від 18.05.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн. - скасовано (а.с.67-68).

05.02.2020 року відповідачка подала відзив на позов, в якому зазначила, що надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розціноватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до уклаладеного із віповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому іх не можна вважати складовою кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з позичальником банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Окрім того, вона звернулась до аудиторської установи з метою перевірки правильності нарахування вказаної заборгованості. Аудиторський звіт складений 23.05.2018 ТОВ «ЮрекАудит». Згідно вказаного звіту аудитором проведено розрахунок заборгованості по тілу кредитної лінії та визначено заборгованість по тілу кредиту в сумі 29001,25 грн. Розбіжність становить 5184,68 грн. на її користь. Також аудитором визначено заборгованість по нарахованих процентах, що становить 21556,79 грн., розбіжність становить 3645,51 грн. на її користь. Загальна сума заборгованості по тілу кредиту та відсотках становить 50558,04 грн.. Загальна сума розбіжності становить 8830,19 грн. на її користь. Згідно квитанції N°569822 від 07.09.2017 нею сплачено 34 185,93грн. тіло кредиту, саме таку суму просив стягнути з неї позивач у своїх позовних вимогах, тобто на час виникнення спору кошти за тіло кредиту нею сплачені повністю, хоча тіло кредиту згідно аудиторського висновку повинно становити 29001,25 грн. Просила відмовити у задволенні позову (а.с.88-89).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.11.2020 року залучено до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 59 388,23 грн. за кредитною лінією №005-08514-180513 від 18.05.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн. правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (, місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул. Коновальця (Щорса), буд. 36-Б) - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» (, місцезнаходження: 04071, м.Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8). (а.с.111).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача (а.с.143-144). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, представник відповідачки адвокат Сахненко Л.В. в письмових поясненнях просила розгляд справи проводити без її участі (а.с.168-169).

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за вказаним договором.

Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

18.05.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та відповідачка ОСОБА_1 шляхом акцептування Банком Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №005-08514-180513, відповідно до якої банк відкрив відповідачці картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні, встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 35 400,00 грн. (а.с. 5)

Умовами п.1 ч.3 Договору передбачено, що обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід"ємною частиною Договору.

Згідно п.2.1 ч.3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах описаних вище в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком цієї Пропозиції та скріплення її печаткою.

На підставі п.2.4 ч.3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 ч.2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.

У відповідності до п.2.5 ч.3 Договору, відповідачка до підписання Пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.

Позивачем станом на 17.05.2017 року проведено розрахунок заборгованості за кредитною лінією №005-08514-180513 від 18.05.2013 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за кредитом в розмірі 59 388 грн. 23 коп., в тому числі: тіло кредиту - 00 грн. 00 коп.; прострочене тіло кредиту - 34 185 грн. 93 коп.; заборгованість по відсотках - 25 202 грн. 30 коп.(а.с. 4).

Однак, як вбачається з квитанції №569822 від 07.09.2017 року відповідачем ОСОБА_1 сплачено 34 185,93 грн. на погашення кредиту (а.с.42).

Отже, враховуючи що відповідачем було добровільно сплачено прострочено тіло кредиту, в розмірі в якому позивач просив стягнути з відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 34 185,93 гривень заборгованості за простроченим тілом кредита до задоволення не підлягають.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути з відповідача, заборгованість за нарахованими відсотками.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника №005-08514-180513 від 18.05.2013 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Відповідно до відступлення від правових позицій, Верховний Суд України зазначив, що у зв`язку з неоднаковими ( протилежними ) позиціями ВСУ суди по- різному вирішують спори щодо стягнення кредитних коштів , отриманих на підставі анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг . Унаслідок цього одні суди з посиланням на практику ВСУ виходили з того , що такі умови є складовою кредитного договору , і стягували не лише тіло кредиту , а й проценти за користування позиченими коштами та штрафні санкції . Інші суди ( також з посиланням на інші позиції ВСУ ) не вважали зазначені умови складовою кредитного договору з відповідними правовими наслідками вирішення кредитного спору .

КЦС не погодились з висновком ВСУ, що Умови кредитування є складовою кредитного договору, і ухвалою від 27 лютого 2019 року передав справу на розгляд ВП ВСУ , яка постановою від 03 липня 2019 року ( справа № 342/180/17 , провадження № 14-131цс19) погодились з мотивами КЦС , відступивши від висновку ВСУ , викладеного у постанові №6-144цс-14 від 24 вересня 2014 року. Суд зазначив, що матеріали справи не містить підтверджень , що саме цей Витяг з Тарифів та цей Витяг з Умов розуміла Відповідачка та ознайомилась і погодилась з ними , підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. А також те , що вказані документи на момент отримання Відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови , зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки ( пені , штрафів ) , та зокрема саме у зазначених в цих документах , що додані банком до позовної заяви , розмірах і порядках нарахування .

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим ПАТ «Дельта Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18.05.2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (13.06.2017 року).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта Банк», дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону «Про захист прав споживачів» (№ 1023-XII ) про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Окрім того, відповідачка звернулась до аудиторської установи з метою перевірки правильності нарахування вказаної заборгованості. Аудиторський звіт складений 23.05.2018 року ТОВ « Юрек Аудит ».

Аудитором проведено розрахунок по тілу кредитної лінії згідно Заяви№ 005-13 від 18.05.2013 року та чинного законодавства України станом на 17.05.2017 року , заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом згідно умов Заяви №005-13 від 18.05.2013 року станом на 17.05.2017 року .

Аудитором визначено заборгованість по тілу кредиту, що становить 29 001,25 грн., розбіжність становить 5 184,68 грн. на користь ОСОБА_1 .

Також аудитором визначено заборгованість по нарахованих процентах, що становить 21 556,79 грн., розбіжність становить 3 645,51 грн. на користь ОСОБА_1 .

Загальна сума заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках становить 50 558 ,04 грн. , загальна сума розбіжності становить 8 830,19 грн. на користь ОСОБА_1 (а.с. 170-176 ).

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є не обгрунтованими та такими не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 611, 612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 59 388,23 грн. за кредитною лінією №005-08514-180513 від 18.05.2013 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 26.09.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.