Справа № 161/3695/22
Провадження № 2/0158/396/22
Рядок статзвіту № 67
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Польова М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку спілкування з дітьми,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку спілкування з дітьми.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.06.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказану ухвалу представник позивача отримала 16.08.2022, що підтверджується розпискою про отримання копії ухвали. На виконання вказаної ухвали представником позивача подано до суду копії заяви ОСОБА_1 від 13.01.2022; листів Служби у справах дітей Луцької міської ради від 11.02.2022 №31-10/269/2022 та від 28.02.2022 №31-67/347/2022.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.08.2022 позивачу продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з дня вручення копії ухвали, оскільки вимоги ухвали судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.06.2022 виконано частково, а саме: не надано доказів повторного звернення позивача до Служби у справах дітей Луцької міської ради із клопотанням про поновлення розгляду заяви про визначення способу участі у вихованні дітей, а також не додано висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.

Зазначену ухвалу представник позивача отримала 05.09.2022, що підтверджується розпискою про отримання копії ухвали. На виконання ухвали від 30.08.2022 представником позивача подано до суду копію заяви ОСОБА_1 від 31.08.2022, адресовану Службі у справах дітей Луцької міської ради, у якій він просить притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

В позовній заяві зазначається про те, що вжиття заходів досудового врегулювання спору не проводилось.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), проте позивачем не надано жодних посилань на докази, які б свідчили про наявність спору між батьками з приводу участі у вихованні та спілкування з дітьми.

Дані обставини мають вагоме значення, оскільки передумовою звернення до суду з позовом є наявність спору між сторонами.

Так, згідно із ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).

Тобто, саме орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. І лише після того, коли один із батьків ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду.

Таким чином, СК України передбачено порядок заходів досудового врегулювання спору, які є обов`язковими, тому позивачу до позову необхідно було додати рішення органу опіки та піклування про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкування з ними того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Всупереч положенням ст. 175 ЦПК України та ст. 19 СК України до позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування, який є обов`язковим при зверненні до суду з позовом, що відноситься до даної категорії справ, не зазначено доказів, що підтверджують ухилення відповідача від виконання рішення органу опіки та піклування, що є передбаченою підставою звернення до суду за усуненням таких перешкод.

Правовий висновок щодо обов`язковості подання висновку органу опіки та піклування при розгляді судом спорів цієї категорії, а також про необхідність попереднього звернення до органу опіки та піклування для вирішення спору міститься у постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 638/18531/16-ц.

Таким чином, вимоги ухвал судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.06.2022 та 30.08.2022 про залишення позовної заяви без руху та продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, які є обов`язковими для виконання, станом на 19.09.2022 не виконані. Поважних причин невиконання вимог вказаних ухвал не повідомлено. А відтак, подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

Згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Отже, оскільки недоліки, зазначені в ухвалах від 13.06.2022 та 30.08.2022, у встановлений судом строк позивачем не усунуто, тому позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку спілкування з дітьми слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись статтями 177, 185, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку спілкування з дітьми повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова