Справа № 573/997/22
Номер провадження 2/573/278/22
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2022 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

05 вересня 2022 до Білопільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 25 грудня 2000 року адміністрацією селища Тьоткіно Глушковського району Курської області РФ, актовий запис № 37.

Із позовної заяви вбачається, що відповідач є громадянином Російської Федерації, уродженець Ростовської області.

Позивач зазначає у позовній заяві, що фактичне місце проживання відповідача у АДРЕСА_1 .

06 вересня 2022 року відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було направлено запит до Ворожбянської міської ради Сумського району Сумської області щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2

16 вересня 2022 року судом отримана інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача, із якої встановлено, що житловий будинок, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 відсутні. Будинкова книга не виявлена. Встановити місце реєстрації гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має можливості.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

На підставі роз`яснень абз. 2 п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», позови пред`являються до фізичної особи до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Крім того, у ст. 29 ЦПК України визначено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, сторони не мають від шлюбу неповнолітніх дітей, а також позивачем не надано доказів, що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, а також відсутні будь-які відомості про місце знаходження майна відповідача або останнє відоме зареєстроване місце його проживання чи перебування на території України.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що дана справа не підсудна Білопільському районному суду Сумської області.

Так само ст. 29 ЦПК України не може бути застосована, оскільки позивач є громадянкою України і проживає на території України, тому суд позбавлений можливості розглянути справу.

За таких обставин позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 28, 29, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві право повторного звернення із позовною заявою до суду після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя