465/7407/18
6/465/78/22
У Х В А Л А

судового засідання

16.09.2022 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

слідчого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт коштів боржника, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила суд скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10.06.2020 року, що містяться на зарплатному рахунку відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Заяву обґрунтовує тим, що 13.05.2020 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62044743.

10.06.2020 року накладено арешт на грошові кошти боржника, які знаходяться на рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль». В наслідок незаконних дій виконавця заблоковано рахунок боржника, що унеможливлює користування карткою, а також позбавило боржника без будь-яких засобів існування.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, на вимогу суду були надані матеріали виконавчого провадження.

Представник ПрАТ «Львівобленерго» надав суду заяву про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12.04.2019 року у справі за позовом ПАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «Львівобленерго» вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 42048, 49 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ПАТ «Львівобленерго» судовий збір у розмірі по 220,25 грн.

02.07.2019 року представником ПАТ «Львівобленерго» отримано виконавчі листи по справі.

Згідно з Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження 13.05.2020 року №62044743.

Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 10.06.2020 року про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках в АТ «Універсал Банк», АТ КБ «Приватбанк».

Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.10.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .

Виконавчий лист №465/7407/18 виданий 09.07 2019 року Франківський районним судом м. Львова повернуто стягувачу відповідно до постанови від 2012.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з приписами ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Кодексом законів України про працю та Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежності від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємств здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З довідки від 01.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 відкрито 05.02.2014 року в АТ «Равйффайзен Банк Аваль» зарплатний картковий рахунок (Класична гімназія при ЛНУ) фізичної особи № в UAH та до вказаного рахунку випущено платіжну картку терміном дії до 31.01.2022.

Отже, судом встановлено, що постаною державного виконавця про арешт коштів боржника від 10.06.2020 року, яку заявник просить скасувати, не накладено арешт на кошти боржника, які б містилися на рахунку відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль», даною постановою накладено лише арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунках АТ «Універсал Банк» та АТ КБ «Приватбанк».

Водночас суд розяснює ОСОБА_1 , що Верховною Радою України 15.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»», що набрав чинності 26.03.2022, яким, зокрема передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України:

фізичні особи можуть здійснювати видаткові операції з рахунків, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, без урахування такого арешту за умови, якщо сума стягнення за виконавчим документом не перевищує 100 тисяч гривень;

визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, у боржника наявна можливість користуватись коштами на рахунку, якщо сума стягнення за виконавчим документом щодо такої особи не перевищує 100 000 (сто тисяч) гривень.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на кошти боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 447-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт коштів боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Мартьянова С.М.