У Х В А Л А

12.09.2022 Справа №607/11905/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 04 березня 1992, зареєстрованого в реєстрі за №3-1110, на володіння 2/6 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , та реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18 березня 1992 року, записаного в реєстрову книгу за №1627, на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1-10 частини третьої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зазначена заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки заявник у своїй заяві не зазначила мети, для якої їй необхідно встановити факт належності правовстановлюючих документів. Відсутність зазначеної мети унеможливлює визначення заінтересованої особи у даній справі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

З роз`яснень, викладених у пункті 5 вищезазначеної Постанови, вбачається, що залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, заявнику слід зазначити в заяві, з якою метою вона просить встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 04 березня 1992, зареєстрованого в реєстрі за №3-1110, на володіння 2/6 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 , та реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18 березня 1992 року, записаного в реєстрову книгу за №1627.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п`ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 175, 185, 294, 318 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, залишити без руху і надати заявнику строк для усунення виявлених недоліків терміном п`ять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяН. М. Сташків