Провадження № 22-ц/802/728/22 Категорія: 35 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Смоленського Д. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 , про розірвання договору довічного утримання (догляду) за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 24 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду із зазначеним позовом та у своїх вимогах просила суд розірвати договір довічного утримання (догляду) реєстровий номер № 1145 від 19 травня 2020 року, укладений між нею (відчужувач) та ОСОБА_4 (набувач) та припинити право власності на ім`я ОСОБА_4 з набуттям права власності на ім`я ОСОБА_2 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 24 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу її право звернутися до суду повторно з таким позовом після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява в інтересах ОСОБА_2 подана до суду та підписана ОСОБА_3 , який не має повноважень на ведення справи в суді, оскільки він не є адвокатом.

Такий висновок суду першої інстанції є правильний.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У п. 18 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням пп. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями.

За ст. 59 Конституції України (в редакції наведеного вище Закону) кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також Конституцію України було доповнено ст. 131-2, за частинами 1, 3 та 4 якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 п. 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію України, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом або коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй. Якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції і не суперечить їй.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Предметом спору в даній справі є розірвання договору довічного утримання (догляду).

Тобто, дана справа не є малозначною.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Наведене узгоджується із правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 592/7206/21.

Як слідує з матеріалів справи, позовна заява про розірвання договору довічного утримання (догляду) від 28 липня 2021 року у справі підписана та подана до суду ОСОБА_3 як позивачем в інтересах ОСОБА_2 , права якої, на його думку, було порушено.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 уповноважений представляти інтереси ОСОБА_2 та вести від її імені справи у судах усіх інстанцій, у тому числі з правом пред`явлення позову, згідно довіреності від 01 жовтня 2020 року (а.с.26).

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 у липні 2021 року через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом.

На підтвердження повноважень на представництво ОСОБА_2 в суді ОСОБА_3 надав довіреність.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи відсутні документи, що посвідчують його повноваження на надання правничої допомоги як адвоката.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Отже, встановивши, що позов ОСОБА_2 , поданий представником ОСОБА_3 , як такий, що поданий від імені заінтересованої особи, особою, яка не має повноважень на ведення справи, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та з додержанням норм процесуального права залишив його без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про залишення позову ОСОБА_2 , поданого представником ОСОБА_3 , є законною та обґрунтованою.

Наведені представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності ухвали суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, спростовуються вищенаведеними висновками суду першої інстанції, встановленими у справі обставинами, правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 592/7206/21, і не впливають на законність ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 24 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: