Ухвала

19 вересня 2022 року

місто Київ

справа № 333/3891/21

провадження № 61-5524св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Войтович Євген Михайлович, про зупинення касаційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про виселення,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є власником спірної квартири, яку вона набула на електронних торгах з реалізації арештованого майна. Відповідач є колишнім членом сім`ї попереднього власника спірної квартири ОСОБА_3 , який у ній зареєстрований та проживає з 2007 року, іншого житла у користуванні не має.

Суд першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що виселення відповідача із спірної квартири є непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном, докази протилежного позивачем не надано.

15 червня 2022 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року, у якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити у справі нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

13 липня 2022 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Войтович Є. М., звернувся до суду з клопотанням, сформованого у системі «Електронний суд», про зупинення касаційного провадження до набрання законної сили рішення у справі № 333/479/21 за позовом ОСОБА_3 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними електронних торгів з продажу квартири, визнання недійсним акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів.

На обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилався на те, що законність набуття ОСОБА_2 права власності на спірну квартири ОСОБА_3 оспорюється у справі № 333/479/21, шляхом визнання недійсними електронних торгів, а тому законність оспорюваних ОСОБА_2 судових рішень у справі, що переглядається залежить від вирішення спору у справі у справі № 333/479/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та інших про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, оскільки зазначені справи є взаємопов`язаними.

Вивчивши аргументи заявника, наведені у клопотанні про зупинення провадження у справі, Верховний Суд зробив такі висновки.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За правилом частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За правилом зазначеної норми, Верховний Суд надає оцінку доводам касаційної скарги в межах досліджених судами доказів та встановлених судами фактичних обставин у справі, а тому не може ураховувати встановлені після ухвалення оскаржуваних судових рішень обставини, які не були предметом перевірки та оцінки судів попередніх інстанцій.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Войтович Є. М., про зупинення касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 251, 400, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Войтович Євген Михайлович, у задоволенні клопотання про зупинення касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

А. С. Олійник

В. В. Яремко