У Х В А Л А

про відстрочення сплати судового збору

та відкриття провадження у справі

Справа №348/1576/22

Провадження № 2/348/843/22

16 вересня 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком, представник позивача- адвокат Капак Віталій Михайлович (адреса місцезнаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул.Черемшини, 7/4), -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком.

Крім цього, позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, обґрунтоване тим, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки на його утриманні перебуває малолітня дитина. Посилаючись на вимоги ст. 8 Закону України «Про судовий збір», просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Вирішуючи клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3 ст.136 ЦПК України).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (ч. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі є правом суду, а не його обов`язком.

З аналізу ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

До такого правового висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 14.01.2021 по справі № 0940/2276/18.

На обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору, позивач ОСОБА_1 покликається на наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», а також на їх підтвердження долучає до позову акт обстеження про те, що на утриманні позивача перебуває малолітня дитина.

Положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практику Європейського суду з прав людини, які встановлюють, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Позиція ЄСПЛ стосовно сплати судового збору аналогічна: судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути «розумним». Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Водночас, у рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року ЄСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі», було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», п. 1 ст. 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотриманням вимог Конвенції залишається за Судом («Голдер проти Сполученого Королівства» і «Z та інші проти Сполученого Королівства», рішення суду, цитовані вище, так само; та, mutatis mutandis, «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), рішення від 09.10.1979 року).

Беручи до уваги вищенаведені рішення ЄСПЛ та позицію щодо забезпечення гарантій захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, з метою недопущення порушення права позивача на забезпечення права доступу до суду, суд дійшов висновку, що клопотання позивача підлягає до задоволення.

Також, у позовній заяві, позивач при відкритті провадження просить залучити до участі у справі у якості третьої особи: Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представника органу опіки та піклування та зобов`язати Службу у справах дітей Надвірнянськї міської ради надати суду висновок про доцільність проживання дитини з батьком.

Згідно ч.3 ст. 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Враховуючи, що між сторонами наявний спір про визначення місце проживання дитини, суд, керуючись ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, вважає за необхідне залучити Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представника органу опіки та піклування для участі в судовому розгляді та надання висновку на виконання своїх повноважень.

Позовна заява відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України. Підстави для її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні, тому справу слід прийняти до провадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку зокрема позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, тому вважаю, що розгляд справи слід проводити в загальному порядку.

Згідно ч.1 ст.196 ЦПК України в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче провадження.

Таким чином, вважаю, що по справі слід призначити підготовче засідання та надати відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Керуючись ст. ст. 19, 53, 133, 136, 187, 274, 277 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Відстрочити позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору в цивільній справі № 348/1576/22 (провадження № 2/348/843/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком, до ухвалення в цій справі судового рішення.

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком.

З метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі.

Призначити підготовче судове засідання у приміщенні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області на 10 жовтня 2022 року о 09 год. 30 хв.

Залучити до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком - Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представника органу опіки та піклування, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, м.Надвірна, майдан Шевченка, 33.

Встановити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Службі у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представнику органу опіки та піклування п`ятнадцятиденний строк для подання письмових пояснень щодо позову з дня вручення копії даної ухвали.

Зобов`язати Службу у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представника органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність проживання малолітньої дитини з батьком.

До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 178 ЦПК України.

Роз`яснити, що згідно ч.2 ст. 192 ЦПК України учасники справи мають право надати відповідь на письмові пояснення третьої особи до закінчення підготовчого провадження.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст.178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідачі зобов`язані надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень, які мають відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копії яких одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи.

Копію ухвали надіслати учасникам судового розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://nd.if.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.А.Бурдун