Провадження № 2/679/282/2022
Справа № 679/492/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

13 вересня 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі ордеру на житлове приміщення №7257 від 02.02.1990 року, він та члени його сім`ї, а саме, дружина ОСОБА_6 та діти: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вселились до квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, онуки: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , також зареєстровані квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач вказав, що 03.10.2000 року шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_6 , розірвано. Після чого, відповідачка разом із сином виїхали на постійне проживання до Республіки Італія, а в подальшому у 2012 році, на постійне місце проживання, до Італії виїхала дочка сторін ОСОБА_3 разом зі своїми дітьми, онуками позивача.

З того часу як відповідачі виїхали до Республіки Італія, у вищевказаній квартирі лише зареєстровані, але не проживають більше 10 років, до спірної квартири жодного інтересу не виявляють. Відповідачі не сплачують комунальні платежі в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і квартирою не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням він відповідачам не чинив. Добровільно знятись із реєстрації місця проживання у вказаному вище житлі відмовляються.

За вказаних умов порушуються право позивача, як квартиронаймача на користування ним, особистого проживання, а також щодо реалізації права на приватизацію займаного житлового приміщення.

Позивач вважає, що відсутність відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за зареєстрованим місцем проживанням, понад 10 років, є підставою для позбавлення їх права користування спірним майном та визнання такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.05.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

Позивач та його представник позовні вимоги щодо визнання відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 підтримали, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Не заперечували проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен окремо, подали до суду заяву про визнання позову, та просили розгляд справи проводити без їх участі.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у визначені судом дату та час в судове засідання на розгляд справи не з`явилися, неодноразово викликалися до суду, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за їх відсутності не скористалися.

З метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

З урахуванням наведеного та відповідно до ч.3 ст.131, ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність можливості та правових підстав для розгляду справи за відсутності в судовому засіданні сторін та/або їх представників в порядку заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які посилається позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що основним квартиронаймачем на підставі Ордеру №7257 від 02.02.1990 року є ОСОБА_1 . Згідно з ордером, право на зайняття вказаної жилої площі надано також членам сім`ї ОСОБА_1 , а саме: дружині ОСОБА_6 , доньці ОСОБА_9 , сину ОСОБА_7 .

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 03.10.2000 року Нетішинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №132.

Як вбачається з акту обстеження квартири АДРЕСА_1 , складеного 04.04.2017 року, проведеного комісією у складі: старшого майстра будинкоуправління ОСОБА_11 , майстра ОСОБА_12 , рахівника ОСОБА_13 , сусідів: квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_14 , квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_15 , що відповідачі у спірній квартирі не проживають понад 10 років, так як проживають за кордоном в Республіці Італія. В квартирі відсутні їх особисті речі, одяг та взуття та будь-які ознаки їхнього знаходження за вказаною адресою.

Як вбачається з акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) №7Д/2022 від 04.05.2022 року квартири АДРЕСА_1 , складеного комісією у складі: голови правління ОСББ «Миру 14 Нетішин» Шостака А.А., членів правління ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , що за вказаною вище адресою фактично зареєстрований та проживає ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_6. У даній квартирі зареєстровані колишня дружина позивача ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 , дочка ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , однак фактично не проживають більше 10 років (проживають в Італії). В квартирі відсутні їх особисті речі та ознаки проживання останніх.

Як вказує позивач, місце реєстрації відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 , не пов`язане з їхнім фактичним місцем проживання, а тому реєстрація місця проживання відповідачів за вказаною адресою має формальний характер.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Їй відомо, що ОСОБА_1 з 2010 року проживає в квартирі АДРЕСА_1 один, ні його дружини, а ні його дітей та онуків за вказаною адресою не бачила більше 10 років.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_5 . Вказала, що знає позивача дуже давно, так як вони проживають тривалий час в одному будинку. Їй відомо, що дружина позивача перебуває в Італії понад 20 років, його діти теж перебувають в Італії. За вказаною адресою їх не бачила, більше 10 років.

Таким чином, спірні правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 2 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно із ч.4 ст.9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання (п.2 ч.3 ст.71 ЖК УРСР).

У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною першою ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - відсутності відповідачів за місцем їх реєстрації без поважних причин понад шість місяців, суд вважає, що останні втратили інтерес до спірного житла як до свого постійного місця проживання, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок їх відсутності у такому понад встановлені ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР строки.

Наміру проживати в спірній квартирі не висловлювали, вселитися не намагались, жилим приміщенням, як постійним місцем свого проживання не цікавились, витрат на утримання житла не несли, доказів протилежного судом не встановлено не подано, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позов визнали, а реєстрація відповідачів в спірній квартирі позбавляє позивача можливості у повній мірі реалізувати своє право на користування майном, суд, дослідивши належним чином питання дотримання балансу інтересів між захистом права позивача на спірну квартиру та правами відповідача, як колишніх членів його сім`ї, на користування цим житлом, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, інтересів інших осіб, тому визнання позову відповідачами слід прийняти.

При цьому, суд враховує аргументи позивача, наведені в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі не спростовані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

Вказані докази, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР та на які вірно посилається позивачка у поданому позові.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

При вирішені питання про розподіл судових витрат позивач просив не стягувати

з відповідачів, на його користь, судовий збір в сумі по 992,40 гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 14 вересня 2022 року.

Суддя Р.М. Стасюк