Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/1010/21

провадження № 2-з/152/10/22

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді Соколовської Т.О.,

з участю:

секретаря судового засідання Шалавінської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Костриці В.С.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Олійника А.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

19.08.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив стягнути з останніх заборгованість за договором позики від 01.03.2015 в розмірі 190750 грн.

Ухвалою суду від 25.08.2021 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

22.09.2021, за клопотанням представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Станкевича М.Г., суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.10.2021, за клопотанням представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Станкевича М.Г., по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення експертизи підготовче провадження у справі зупинено.

30.06.2022 до суду надійшов висновок судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/102-22/3048-ПЧ від 07.06.2022.

Ухвалою суду від 08.07.2022 поновлено підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

14.09.2022 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 20.09.2022 прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позик.

14.09.2022 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки кадастровий номер :01:003:0273 площею 2,0 га та кадастровий номер :01:003:0272 площею 2,0001 га, які знаходяться на території Шаргородської міської ради і належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.08.2019 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 679608 від 05.02.2007, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з положеннями ст. 222 ЦПК України заяви і клопотання учасників справи вирішуються судом після заслуховування думки інших присутніх в судовому засіданні учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Костриця В.С. підтримали заяву про забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_2 , представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Олійник А.М. заперечували щодо задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Суд, вислухавши учасників підготовчого засідання, дослідивши заяву позивача, матеріали справи, приходить до наступного.

Статтею 43 ЦПК України встановлено право учасників справи подавати заяви, клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пленум ВС України в п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам… Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів… Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У цій справі предметом позову ОСОБА_1 є вимоги про стягнення боргу за договором позики у розмірі 276980,20 грн. , що еквівалентно 7000 дол. США.

Належність земельних ділянок відповідачу ОСОБА_2 підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вартість земельних ділянок складає 67697 грн.

За твердженням позивача, невиконанням відповідачами зобов`язання по поверненню боргу порушують його права та інтереси, він змушений нести додаткові витрати, що негативно вплине на його фінансове становище, у випадку задоволення позову. Поряд з цим у справі існують об`єктивні ризики утруднення виконання майбутнього можливого рішення з огляду на те, що відповідачі не працюють, ОСОБА_2 пенсіонерка, що свідчить про існування дійсних ризиків та негативних наслідків, пов`язаних з неможливістю виконання судового рішення про задоволення позову у зв`язку з відсутністю у боржників майна, за рахунок якого може бути вчинено примусове виконання судового рішення.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд переконався, що між сторонами виник спір з приводу повернення позики та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахуванням предмету і підстав спору, а також обґрунтованості заяви про забезпечення позову і співмірність способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

З огляду на викладені обставини, суд погоджується з доводами заяви позивача про забезпечення позову про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду.

З урахуванням встановлених обставин, предмету та ціни позову, яка після збільшення розміру позовних вимог складає 276980,20 грн., змісту заявлених вимог, характеру взаємовідносин сторін по справі, суд, зважаючи на те, що в разі задоволення позовних вимог, виконання такого рішення може бути утрудненим, вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки ОСОБА_2 до ухвалення рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, з метою унеможливлення відчуження належних ОСОБА_2 земельних ділянок на користь інших осіб та запобігання небезпеці заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цивільній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль.

Суд вважає, що вказаний захід забезпечення позову є співмірним зі змістом та розміром заявлених позовних вимог. що застосування такого заходу забезпечення позову унеможливить подальшу зміну власника зазначеного майна до закінчення розгляду справи, що, у свою чергу, відповідає меті забезпечення позову.

Судом, враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Водночас суд враховує, що заходи забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки нерухоме майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується тимчасово лише можливість розпоряджатися ним.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 149 - 153, 157, 259 - 261 ЦПК України,

Суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики шляхом накладення арешту на земельні ділянки кадастровий номер :01:003:0273 площею 2,0 га та кадастровий номер :01:003:0272 площею 2,0001 га, які знаходяться на території Шаргородської міської ради і належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.08.2019 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 679608 від 05.02.2007.

На підставі ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвалу суду для виконання негайно надіслати у Шаргородський відділ державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), 23500 м. Шаргород Вінницької області, вулиця Героїв Майдану,220, .

За приписами ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу постановлено та проголошено 20.09.2022.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська