Справа № 156/499/22
Провадження № 2/156/227/22
Рядок статзвіту № 68
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/499/22 за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

учасники справи:

позивачка - не з`явилася,

відповідач - не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Суть спору

11.08.2022 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають трьох неповнолітніх дітей. Стверджує, що підставою для звернення до суду із даним позовом є відсутність взаєморозуміння. Впродовж останніх чотирьох років з відповідачем не проживають як подружжя та не ведуть спільного господарства. Відповідач близько року проживає окремо та має іншу сім`ю.

Між сторонами досягнуто попередньої згоди щодо утримання та місця проживання дітей. Зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживатимуть з нею. Спору щодо спільного майна подружжя немає.

З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею; вирішити питання розподілу судових витрат.

ІІ. Позиція учасників справи

В судове засідання позивачка не з`явилася. 19.09.2022 року від неї надійшла заява, в якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити; одночасно зазначила, що на примирення не згідна.

Відповідач в судове засідання також не з`явився. Від нього надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі та визнання позову у повному обсязі. Одночасно просить суд не надавати час для примирення сторін.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 15.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження.

20.09.2022 року для участі у судовому засіданні сторони не прибули.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09 липня 2010 року Переславичівською сільською радою Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 3, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.07.2010 року (а.с.8).

У шлюбі у подружжя народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 04.07.2011 року, а.с.5), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 18.07.2013 року, а.с.7) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 04.11.2016 року, а.с.6).

Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, між подружжям відсутнє взаєморозуміння; впродовж останніх чотирьох років як подружжя не проживають та не ведуть спільного господарства; відповідач близько року проживає окремо та має іншу сім`ю.

Спір про визначення місця проживання дітей відсутній. Між сторонами досягнуто попередньої згоди щодо місця проживання дітей, які після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачкою.

Спір про поділ майна подружжя між сторонами відсутній.

Відповідач визнає позов у повному обсязі та не заперечує протий ого задоволення.

V. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 51 Конституції Українита ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України").

VI. Висновки суду

За таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо.

Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними не можливе та суперечать інтересам сторін, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України наявні всі підстави для його розірвання.

Оскільки між сторонами досягнуто попередньої згоди щодо місця проживання дітей, які після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачкою, то за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд вважає необхідним одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вирішити питання про залишення проживання неповнолітніх дітей з матір`ю. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує його права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

VII. Розподіл судових витрат між сторонами

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно квитанції позивачкою ОСОБА_1 було сплачено 992,40 грн. судового збору. У зв`язку із повним задоволенням позову, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 09.07.2010 року Переславичівською сільською радою Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 8.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. відповідно до платежу (квитанції) на рахунок UA0003484, ГУК у Волин.обл./смтІваничі/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, призначення платежу-судовий збір, згідно квитанції № 27 від 10 серпня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Іваничівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про сторони та учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.Є.Малюшевська