Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1200/18
Провадження № 4-с/382/14/22
У Х В А Л А

20 вересня 2022 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі судді Нарольського М. М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Яготинський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_2 , на дії державного виконавця під час виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.09.2018 року у справі №382/1200/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшла зазначена скарга в порядку розділу Розділ VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) із такими вимогами:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка О. В. зі зміни на власний розсуд, визначеного судом розміру стягнення аліментів з 1/3 частини заробітку боржника на 1/6 частину та виконання розрахунків заборгованості зі сплати аліментів у період з 11.04.2022 року станом на травень та серпень 2022 року у виконавчому провадженні № 57240311 за виконавчим листом № 382/1200/18;

- зобов`язати старшого державного виконавця Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка О. В. виконати новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 12.04.2022 року у виконавчому провадженні № 57240311 за виконавчим листом № 382/1200/18 з врахуванням вимог ст. ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаргу подано до канцелярії суду 09.09.2022 року.

Скаржник у скарзі зазначає, що з матеріалів відзиву на позовну заяву у справі №382/643/22 йому стало відомо, що державним виконавцем Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренком О. В. у виконавчому провадженні № 57240311 за виконавчим листом № 382/1200/18 (виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.09.2018 року у справі №382/1200/18), починаючи з 11 квітня 2022 року (в цей день її доньці ОСОБА_3 виповнилось 18 років) вчинено перерахунок розміру аліментів, а саме зменшено визначений судом розмір утримання аліментів з 1/3 частини доходу боржника на 1/6 частину такого доходу.

Із такими діями державного виконавця скаржник не погоджується та вважає їх неправомірними.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом "а" частини першої статті 449 ЦПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до частини другої цієї статті ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 449 ЦПК України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності.

Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 449 ЦПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

А тому стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

Скаржник у скарзі зазначає, що про порушення свого права йому стало відомо з матеріалів відзиву на позовну заяву у справі № 382/643/22. При цьому, скаржник не зазначає точної дати цієї події.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження та постанови державного виконавця, відповідне виконавче провадження № 57240311 (виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.09.2018 року у справі №382/1200/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів) відкрите 18.09.2018. Тобто, аліменти стягуються з боржника на користь стягувача з 2018 року.

В поданій скарзі скаржник стверджує, що перерахунок розміру аліментів вчинено державним виконавцем, як він зазначає, починаючи з 11 квітня 2022 року. Суд також враховує, що скаржник просить зобов`язати державного виконавця виконати новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів саме з 12 квітня 2022 року.

Таким чином, як мінімум протягом травня-липня стягувач мав дізнатися, як визначено у статті 449 ЦПК України, про стверджуване ним порушення його права у спірних правовідносинах - у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у цій справі, тоді як в силу наведеної презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні у суду відсутні підстави застосовувати інший підхід в обчисленні строку, визначеного пунктом "а" частини першої статті 449 ЦПК України.

За правилами статей 120, 122, 127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами частини другої статті 126 ЦПК України документи (в тому числі скарги), подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє скаржника, з урахуванням частини другої статті 449 ЦПК України, права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Водночас, за відсутності такого клопотання, із зазначенням в ньому поважних причин пропуску скаржником строку подання скарги у виконавчому провадженні, встановленого пунктом "а" частини першої статті 449 ЦПК України, з урахуванням положень частини першої статті 127 цього кодексу, за змістом якої, виходячи також із закріпленого ЦПК України принципу диспозитивності у цивільному процесі (стаття 13), ініціатива порушення питання щодо поновлення процесуального строку належить учаснику провадження у справі, за відсутності якої у суду відсутні підстави вирішувати питання про поновлення вказаного строку, оскільки суд позбавлений права на цю процесуальну ініціативу.

Ураховуючи, що скаржник у цій справі не порушує питання про поновлення процесуального строку для звернення зі скаргою у виконавчому провадженні за правилами частини другої статті 449 ЦПК України, а відповідно і щодо поважності пропуску цього строку, тому суд першої інстанції позбавлений можливості розглянути у спірних правовідносинах відповідне питання (ухвалити рішення про поновлення чи відмову у поновленні процесуального строку для звернення зі скаргою в порядку Розділу VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ЦПК України.

Ураховуючи викладене, а також встановлений судом факт неподання скаржником у цій справі клопотання/заяви про поновлення встановленого пунктом "а" частини першої статті 449 ЦПК України строку для подання скарги на дії державного виконавця, суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої скарги без розгляду, що водночас, не позбавляє скаржника права повторно звернутись з цієї скаргою, подавши, з урахуванням частини першої статті 127 ЦПК України, клопотання про поновлення строку для подання скарги за правилами частини другої статті 449 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 258-261, 353-354, 449 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Яготинський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_2 , на дії державного виконавця під час виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.09.2018 року у справі № 382/1200/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 20.09.2022.

Суддя М. М. Нарольський