Справа № 242/4276/14-ц
Провадження № 6/242/60/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Уварові М.В., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів», боржник ОСОБА_1 , зацікавлена особа Селидівський відділу ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

До Селидівського міського суду Донецької області, який розглянув справу як суд першої інстанції, надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, яка мотивована тим, що в провадженні Селидівського міського суду Донецької області перебувала цивільна справа № 242/4276/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 від 28.12.2005 року та судом було видано виконавчий лист про стягнення з останнього на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за вказаним кредитним договором. В подальшому, ухвалою Селидівського міського суду Донецької області було замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів». При укладенні договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами виконавчий лист не передавався. Згідно відповіді Селидівського відділу ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчий лист перебував на виконанні та був повернутий стягувачу на підставі Закону України «Про виконавче провадження», повторно виконавчий лист на виконання не надходив. Вказує, що АТ «Дельта Банк», як стягувач, виконавчий документ не передав заявнику для виконання, місцезнаходження виконавчого листа невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача на повторне звернення судового рішення до виконання. Зазначає, що рішення суду не виконано, виданий виконавчий лист на виконанні в органах ДВС не перебуває та до суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого листа втрачений не з вини стягувача. На підставі цього просить видати дублікат виконавчого листа № 242/4276/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором для пред`явлення до виконання та визначити причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними, поновити строк для пред`явлення виконавчого листа № 242/4276/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором до виконання.

Від представника заявника є заява про судовий розгляд без його участі.

Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд прийшов до наступного.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 січня 2015 року у цивільній справі № 242/4276/14-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором, що станом на 08.12.2014 року складає 32 463,52 грн. та судовий збір у розмірі 324,63 грн.

За заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансові перспективи», що діяв відповідно до доручення АТ «Дельта Банк», копія якого є в матеріалах справи, 06.03.2015 року було направлено виконавчі листи та рішення за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, які отримані представником 20.03.2015 року, що підтверджене поштовим повідомленням про вручення, яке наявне в матеріалах цивільної справи.

В подальшому, 22.01.2016 року до суду від представника АТ «Дельта Банк» надійшла заява про видачу виконавчих листів та рішень суду по справі про стягнення заборгованості по кредитному договору та відповіддю Селидівського міського суду Донецької області від 03.06.2016 року було повідомлено, що виконавчі листи у цивільній справі № 242/4276/14-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було направлено на адресу ТОВ «Фінансові перспективи» та отримано представником останнього.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2020 року замінено стягувача АТ «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області у справі № 242/4276/14-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 28.12.2005 року, на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів».

З відповіді Селидівського відділу ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яке долучене до поданої заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вбачається, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що з 06.08.2018 у відділі перебувало виконавче провадження (ВП №56880605) з примусового виконання виконавчого листа № 242/4276/14-ц, виданого 04.02.2015 Селидівським міським судом Донецької області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» боргу та у зв`язку з тим, що в ході проведення виконавчих дій, майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, то 12.12.2018 державним виконавцем було винесено постанову «Про повернення виконавчого документа стягувачу». Копію цієї постанови та виконавчий документ було надіслано рекомендованим поштовим відправлення стягувачу на адресу, зазначеною у виконавчому документі (ПАТ «Дельта Банк», бул. Дружби Народів, 38, м. Київ). Надати копії реєстрів на відправлену кореспонденцію (список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та ідентифікаторів) не має можливості, оскільки минув строк їх зберігання терміном 1 рік. Надіслані стягувачу документи не поверталися, вищезазначений виконавчий документ в строк для повторного пред`явлення до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- це сукупність дій,визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом,іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 17.4 пункту 15 розділу ХІ Перехідних положень ЦПК України.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 15 розділу XI Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 17.4 пункту 15 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду з заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зауважує, що ЦПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки такий дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 17.4 пункту 15 розділу ХІ Перехідних положень ЦПК України в продовж строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Ураховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі відповідного звернення до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11).

Таким чином, суд має дати оцінку щодо строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, на момент видачі виконавчого листа Селидівським міським судом Донецької області від 04.02.2015 у справі № 242/4276/14-ц діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, який передбачав, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, якщо інше не передбачено законом.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання (пункт 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV).

Водночас 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.

Пунктом 5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII).

З матеріалів справи встановлено, що за інформацією Селидівського відділу ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що з 06.08.2018 у відділі перебувало виконавче провадження (ВП №56880605) з примусового виконання виконавчого листа № 242/4276/14-ц, виданого 04.02.2015 Селидівським міським судом Донецької області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» боргу та у зв`язку з тим, що в ході проведення виконавчих дій, майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, то 12.12.2018 державним виконавцем було винесено постанову «Про повернення виконавчого документа стягувачу».

Виходячи з викладеного та з того, що 12 грудня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, строк пред`явлення вказаного виконавчого листа закінчився у січні 2022 року.

Поряд з цим, суд звертає увагу представника заявника на наступне.

В п. 95 постанови ВП ВС від 08.02.2022 (справа № 2-7763/10) вказано, що якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Відповідно до 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Так, за матеріалами цивільної справи було встановлено, що виконавчий лист № 242/4276/14-ц було видано 04.02.2015 року, він з 06.08.2018 року перебував на примусовому виконанні та 12.12.2018 року його було повернуто стягувачу, 10.11.2020 року ухвалою суду було замінено стягувача з АТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «ЄАПБ» та тільки 12.09.2022 року до суду надійшла заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, яка представником заявника обґрунтована лише відповіддю органу ДВС щодо повернення виконавчого документа стягувачу та відсутністю його на повторному примусовому виконанні, докази поважності пропуску відповідного строку не надано, тому ця заява подана після спливу строку звернення виконавчого документа до виконання, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 258-261, 263, 431, 433 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів», боржник ОСОБА_1 , зацікавлена особа Селидівський відділу ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.Г. Черков