Справа № 932/5114/21
Провадження № 2/932/2315/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді - Куцевола В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив зняти арешт з його майна, який зазначений у реєстрі обтяжень під номером 8367810, який був внесений у реєстр на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 14.01.2009 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ державним виконавцем Григорчуком П.В. та який зазначений у реєстрі обтяжень під номером 11817226, який був внесений замість запису № 9452510 у реєстр у зв`язку з уточненням даних щодо ІПН боржника, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №17302603 від 25.11.2009 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ державним виконавцем Тичинським Д.Є.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що позивач дізнався, що на все його майно в тому числі на нерухомість, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться в юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, було накладено арешт. Зазначені арешти у реєстрі обтяжень значаться під №8367810, який був внесений у реєстр на підставі постанови б/н від 14.01.2009 року Бабушкинский ВДВС Дніпропетровського МУЮ державним виконавцем Григорчуком П.В. та № 11817226, який був внесений замість запису №9452510 у реєстр у зв`язку з уточненням даних щодо ІПН боржника на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №13702603 від 25.11.2009 року Бабушкинским ВДВС Дніпропетровського МУЮ державним виконавцем Тичинським Д.Є. Зазначена обставина для позивача була несподіванкою, а тому 19.03.2021 року позивач звернувся до Шевченківського ВДВС місто Дніпра із заявою про надання інформації та зняття зазначених арештів з його майна. 08.06.2021 року від відділу було отримано відповідь, у якій зазначено, що згідно моніторингу даних автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що в провадженні Шевченківського ВДВС міста Дніпра знаходились виконавчі провадження відповідно до яких накладені арешти №8067810 та №11817226. Однак надати більш детальну інформацію та копії матеріалів виконавчого провадження за вищезазначеними обтяженням немає можливості, оскільки зберігання архіву ВДВС становить 3 роки. З таких обставин, заява до Шевченківського ВДВС міста Дніпра південно-східного міжрегіонального УМЮ про зняття арешту з майна позивача лишилось без задоволення.

Позивач зазначає, що існування арешту майна накладеного державним виконавцем має чітко окреслені граничні строки прийняття відповідної постанови про накладення арешту до завершення виконавчого провадження. Однак арешт з його майна знятий не був, а відмова відповідача у знятті арешту з належного позивачу майна є порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», що позбавляє позивача можливості вчинити дії щодо належного йому майна та вільно розпоряджатися ним.

Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

27.07.2021 року позивач усунув недоліки та надав позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою суду від 28.07.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 наявні записи про арешт, реєстраційний номер обтяження: 8367810 та 11817226.

Вказані арешти на майно позивача були накладені на підставі постанови б/н від 14.01.2009 року, що видано державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції державним виконавцем Григорчуком П.В. та на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 17302603 від 25.11.2009 року, що видано державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції державним виконавцем Тичинським Д.Є.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) є правонаступником Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

З листа від 08.06.2021 року року №03-2/48145, направленого на адресу позивача Шевченківським ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро), вбачається, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень державним виконавцем встановлено, що в провадженні Шевченківського ВДВС ум. Дніпрі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро), згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешти: № 8367210 постановою б/н від 14.01.2009 року Бабушкінським ВДВС Дніпровського МУЮ; № 11817226 постановою 17302603 від 25.11.2009 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Надати більш детальну інформацію та копії матеріалів виконавчого провадження за вищезазначеними обтяженнями, не має можливості, оскільки відповідно до наказу № 2274/5 від 25.12.2008 року Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, зберігання архіву в ДВС становить 3 роки. Враховуючи вище викладене, у Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відсутні законні підстави щодо зняття арешту та інших обтяжень. А тому, з посиланням на ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» позивачу рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено під час розгляду справи, арешт на майно позивача було накладено органом виконавчої служби 14.01.2009 року та 25.11.2009 року. На даний час, виконавчі провадження були знищені на підставі наказу № 2274/5 від 25.12.2008 року. Однак арешт накладений на майно боржника не скасовано.

На даний час виконавче провадження щодо позивача не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує, протилежного суду не надано. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) нерухомого майна перешкоджає позивачу у здійсненні ним права власності на майно. Скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час здійснення якого було накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази з урахуванням наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що, в межах заявлених позовних вимог, дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог суду не надано.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.141 ЦПК України на користь позивача стягнути з Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) сплачений позивачем судовий збір у сумі 1816,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), який зазначений у реєстрі обтяжень під номером 8367810, який був внесений у реєстр на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 14.01.2009 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ державним виконавцем Григорчуком П.В.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), який зазначений у реєстрі обтяжень під номером 11817226, який був внесений замість запису № 9452510 у реєстр у зв`язку з уточненням даних щодо ІПН боржника, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №17302603 від 25.11.2009 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ державним виконавцем Тичинським Д.Є.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби умісті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у сумі 1816,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В.Куцевол