Справа № 310/5082/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Бурдун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2021 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 серпня 2021 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Подільського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2021 року цивільну справу № 310/5082/21 передано судді Петрову Д.В.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» зазначив, що ОСОБА_2 (далі - позичальник) звернувся до AT КБ «Приватбанк» (далі - позивач, банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.04.2012. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписані заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг». «Тарифами», як викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - договір), що підтверджується підписом у заяві.

Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в AT КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до виявленого бажання, Позичальнику було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком позичальник отримав кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.08.2019.

Спадкоємці позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 11.08.2019 по 11.02.2002. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .

Позивачем 04.08.2020 була направлена претензія кредитора до Бердянської державної нотаріальної контори. 11.08.2020 отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії AT КБ «Приватбанк».

Таким чином, на думку позивача, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

10.12.2020 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 19.04.2012 становить - 12602,54 грн, яка складається з наступного:

9880,00 грн - заборгованість за тілом кредиту;

в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту;

9880,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;

678,30 грн - заборгованість за простроченими відсотками;

2044,24 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;

0,00 грн - нарахована пеня;

0,00 грн - нараховано комісії.

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 12 602,54 грн за кредитним договором № б/н від 19.04.2012, а також вирішити питання щодо судових витрат.

В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Судом встановлено, що 19 квітня 2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до положень Умов та Правил укладений між Банком та позичальником ОСОБА_2 кредитний договір складається із заяви позичальника, тарифів банку, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку.

Згідно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.08.2019 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 13605.

На час відкриття спадщини зобов`язання померлого ОСОБА_2 за кредитним договором з повернення кредитних коштів залишилися невиконаними і станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 19.04.2012 становила 12 602,54 грн.

Так, 04.08.2020 АТ КБ «Приватбанк» подало до Бердянської державної нотаріальної контори вимогу кредитора на загальну суму 32945,08 грн., що підтверджується копією листа за вих.№ SAMDN2442 від 13.07.2020 та реєстром поштових відправлень - рекомендованих листів від 04.08.2020.

11 серпня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» отримав відповідь від Бердянської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, що стверджується листом в.о.завідувача Бердянською державною нотаріальною конторою Постол Н.Г. за вих.№ 1379/02.14 від 07.08.2020.

Крім того, 10.12.2020 позивачем було направлено лист-претензію на ім`я відповідача ОСОБА_1 як спадкоємця позичальника ОСОБА_2 . Дана обставина стверджується листом - претензією за вих. №SAMDN2442 від 04.12.2020 та реєстром заказних поштових відправлень.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282ЦК України.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, необхідно встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевірити розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті позичальника, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Так, позивач зазначає, що останнім місцем проживання ОСОБА_2 було за адресою: АДРЕСА_2 .

На підтвердження даних обставин позивач долучив копії паспортів позичальника та відповідачів, де зазначено адресу їх реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суд рахує, що даний доказ не є належним, в розумінні ст.77 ЦПК України, оскільки не містить інформації на підтвердження того, що саме на час відкриття спадщини відповідач та спадкодавець ОСОБА_2 проживали чи були зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, будь-яких доказів, які об`єктивно і переконливо вказували би на те, що відповідач ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини і прийняв спадщину після його смерті позивачем надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Не заслуговують на увагу інші аргументи позивача про належність відповідача у справі, адже за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Однак будь-яких доказів про це в матеріалах справи не зафіксовано.

Суд констатує, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач є спадкоємцем, які прийняли спадщину, також що спадкодавцю належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, вартість отриманого спадкоємцем майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Тому, після встановлення указаних обставин, враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та підстав, на які посилався позивач на їх обґрунтування, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, що є підставою для відмови в їх задоволенні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: м. Київ, вул. Грушевського, б. 1-Д, );

- відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя Д. В. Петров