У Х В А Л А

про залишення позову без руху

19.09.2022 Справа №607/12178/22

Провадження №2/607/3145/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Півторак Володимир Михайлович до ОСОБА_2 , Великобірківської селищної ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Наталія Богданівна про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2022 позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Півторак В.М. до ОСОБА_2 , Великобірківської селищної ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б., в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,59 га, кадастровий номер :01:001:0169 та земельну ділянку площею 0,78 га, кадастровий номер :01:001:0472 згідно державного акту ТР№042330, яка знаходиться на території Великобірківської селищної ради.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За умовами ч.3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім цього, ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч.1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема:

1. В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем у позовній заяві не зазначено та не долучено до неї доказів, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Так, позивач зазначає, що у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 він звернувся до приватного нотаріуса Фіголь Н.Б. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з підстав невчасного звернення.

На підтвердження цих обставин позивач надав лист приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. №141/01-16 від 28.06.2022, у якому позивача на його усне звернення повідомлено про те, що ним пропущений строк на прийняття спадщини та для продовження такого строку рекомендовано звернутися до суду.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

При цьому відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Відтак, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав у порядку спадкування є саме постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину).

Однак звертаючись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав у порядку спадкування, позивач не подає суду докази, об`єктивної неможливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, зокрема того, що на його звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину із зазначенням підстав для такої відмови.

Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 2-390/2006 та від 20.05.2021 у справі № 339/369/18.

При цьому, суд звертає увагу на те, що лист приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. №141/01-16 від 28.06.2022 не може слугувати належним підтвердженням відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не є належним документом, який підтверджує відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, натомість як роз`яснено вище така відмова повинна бути оформлена у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Також, у позовній заяві позивач вказує на існування розбіжностей у написані прізвища спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у правовстановлюючому документі, зокрема зазначає, що у всіх документах прізвище спадкодавця зазначено « ОСОБА_4 », однак у державному акті серії ТР 042333 від 04.03.2004 на право власності на земельну ділянку, на яку позивач просить визнати за ним право власності прізвище спадкодавця вказано « ОСОБА_5 ».

Разом з тим, доказів, які б підтверджували факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акту серії ТР 042333 від 04.03.2004 на право власності на земельну ділянку чи внесення виправлень у вказаний акт суду не подано. Відтак до позовної заяви не додано доказів на підтвердження права власності спадкодавця на нерухоме майно на яке позивач просить визнати право власності.

Окрім цього, у позовній заяві позивач зазначає, що спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його батьком, проте до позовної заяви позивач не долучає жодних доказів, які підтверджують такі обставини.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема: подати позовну заяву у новій редакції (у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи), у якій викласти обставини, якими обґрунтовано заявлені вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема зазначити: 1) обставин, які підтверджують, факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акту серії ТР 042333 від 04.03.2004 на право власності на земельну ділянку; 2) обставин які підтверджують, що позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) про наявність доказів, які підтверджують факт порушення, невизнання або оспорювання прав позивача, а саме, наявність обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину із зазначенням підстав для відмови, із долученням належним чином засвідчених копій таких доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Півторак Володимир Михайлович до ОСОБА_2 , Великобірківської селищної ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Наталія Богданівна про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяН. Р. Кунець