Справа № 569/4417/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника позивача - адвоката Пузирко О.О.

представника відповідача - адвоката Хмари М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, вимоги за якою змінив заявою від 14.06.2022 р.

Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Рівненського міського суду, у цивільній справі № 569/23769/21, за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з дати набрання законної сили рішенням у даній справі і до досягнення дитиною повноліття на 1/8 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до повноліття дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/23769/21 від 01.12.2021 року з ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 22.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На день видачі судового наказу ОСОБА_1 не був офіційно працевлаштований, та має лише тимчасові заробітки, що підтверджується витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру соціального страхування, а саме з квітня 2019 року відрахування відсутні. Незважаючи на те що він безробітний, він несе витрати на оплату житлово - комунальних послуг за квартиру, у якій він зареєстрований, та добровільне утримання інших повнолітніх дітей народжених у цьому шлюбі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 офіційного доходу не має, то при виконанні рішення про нарахування аліментів розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу Державна виконавча служба керується розміром середньостатистичної зарплати в регіоні, що станом на листопад місяць 2021 року (на дату подання заяви про видачу судового наказу) становила 12 600 гривень, а 1/4 - 3 150 гривень. Даний розмір аліментів не відповідає його доходам та матеріальному становищу. В судовому засіданні представник позивача адвокат Пузирко О.О. підтримав вимоги викладені у заяві про зміну предмету позову в межах її доводів. Просив позов задовольнити. Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася.

Представник відповідачки адвокат Хмара М.В. в судовому засіданні підтримала поданий до суду письмовий відзив на позовну заяву та заперечила проти задоволення вимог, викладених у заяві про зміну предмету позову. Свою правову позицію у відзиві обґрунтувала тим, що ОСОБА_4 не надано будь-якого документу з центрів зайнятості про те, що він перебуває на державному обліку як безробітна особа. Надана Позивачем виписка з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України від 07.04.2022 року про несплату ним внесків з соціального страхування із 3016 року не може вказувати на відсутність майна чи доходів у Позивача. Натомість, згідно відомостей, що перебувають у відкритому доступі ОСОБА_1 є керівником Приватного підприємства «ДІМ-С», що зареєстроване за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Макарова, буд, 16. Тому, твердження Позивача про те, що розмір аліментів для ньогонепосильний, є безпідставними та необгрунтованими, такими, що не дають Суду підстав для зменшення присуджених Позивачу аліментів, оскільки батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою, що повною мірою відповідає інтересам сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та захищає його права. Матеріальний стан Позивача не змінився, доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі ним не надано. Доводи Позивача, що він несе витрати на оплату комунальних послуг та утримує повнолітніх дітей є голослівними та непідтвердженими. Притому, вказують, що позивач все ж має відповідні доходи та здатний утримувати сина ОСОБА_3 . Позивач не підтвердив своє скрутне матеріальне становище, не надав докази отримання виплат по безробіттю чи інших соціальних виплат, документи які б підтверджували погіршення стану здоров`я. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач має нерегулярний або мінливий дохід. Позивачем до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, тому його позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Ухвалою суду від 20.04.2022 р. відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 03.08.2022 р. за клопотанням представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Хмари М.В. витребувано від Державної прикордонної служби України наступні відомості по справі:1) Чи перетинав кордон України громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, 17.03.1998 р.; РНОКПП: НОМЕР_2 ) впродовж 2019-2022 років?2) В які країни та з якою метою виїжджав громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, 17.03.1998 р.; РНОКПП: НОМЕР_2 ) впродовж 2019-2022 років?.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/23769/21 від 01.12.2021 року з ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 22.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру соціального страхування від 07.04.2022 р., підтверджується несплата позивачем внесків з соціального страхування із 2016 року. З копії витягу з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань №83 від 14.06.2022р., вбачається, що ОСОБА_1 є керівником Приватного підприємства «ДІМ-С», що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 0279407 від 14.06.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна та земельних ділянок.

На виконання ухвали суду від 03.08.2022 року з Державної прикордонної служби України надійшов витяг з наявною у цій базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим, у період з 01.01.2019 року по 10.00 04.08.2022 року (теперішній час) громадянином України ОСОБА_1 , з якої вбачається неодноразовий перетин кордону позивачем. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України , судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Як встановлено судом, аліменти на утримання дитини стягнуті за рішенням суду (судовим наказом) в частці від доходу позивача (1/4). У даній справі, позивач просить зменшити розмір аліментів, та визначити його у меншій частці від доходу (1/8) , ніж визначено судовим наказом від 01.12.2021 року у зв`язку з погіршенням його матеріального стану. Отже, його вимога пов`язана зі зменшенням розміру аліментів ст. 192 СК України. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірно встановлених судом доказів підтверджується, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини стягнуті судом у розмірі визначеному ЦПК з дотриманням положень ст. 182 СК України. Судом не встановлено, а стороною позивача не надано достовірних доказів, які б підтверджували доводи позивача щодо зміни його матеріального стану, доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі ним не надано, а судом таких доказів не встановлено. При цьому, суд враховує інтереси дитини, та вважає, що на права дитини щодо отримання належного матеріального забезпечення для гармонійного розвитку, та зменшення його розміру, не може негативно позначатися той факт, що позивач, не будучи особою, яка не має обмежень у працездатності , не перебуває у трудових відносинах та не отримує доходу від праці, що в свою чергу позначається на розмірі нарахованих аліментів від середньостатестичного доходу по м.Рівному, та нарахування йому розміру аліментів у значному розмірі. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 . Повний текст рішення виготовлено 19.09.2022 р.

Суддя О.В.Панас