Справа № 191/4209/21
Провадження № 2/191/1305/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з 24.12.2011 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року. Цим же рішенням суду вирішено вимогу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 29 червня 2017 року, до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає про те, що присудженого до стягнення розміру аліментів недостатньо для забезпечення повного та необхідного розвитку неповнолітньої дочки, і він є меншим від мінімального гарантованого розміру аліментів, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлено ст. 182 СК України. Так, на день подання даного позову до суду, прожитковий мінімум для дітей у віці від 6 до 18 років, визначений Законом України» Про Державний бюджет України на 2021 рік» складає 2618 грн. 00 коп. Дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю, відповідач свого обов`язку по сплаті аліментів не виконує. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ОСОБА_3 просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми 800 грн. 00 коп., на спосіб стягнення аліментів у частці, а саме ј частині з усіх видів доходу ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 29 червня 2017 року, тобто з дати звернення ОСОБА_1 до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення аліментів.

До початку проведення судового засідання від представника позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи без його участі та участі позивача.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

12 липня 2017 року рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області, що набрало законної сили 24 липня 2017 року, розірвано шлюб, зареєстрований 24 грудня 2011 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7-8).

Крім того, вказаним рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. 00 коп., щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 29 червня 2017 року до повноліття дитини, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За довідкою Миролюбівського старостинського округу №4 виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 22.08.2022 року надано інформацію про те, що ОСОБА_3 , 2013 року народження, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 10.03.2022 року по теперішній час.

В Довідці виконавчого комітету Василівської селищної ради Синельниківського району від 08.09.2022 року вказано, що ОСОБА_1 дійсно проживає в смт. Василівка Синельниківського району Дніпропетровської області та зареєстрована по АДРЕСА_2 , і до складу її сім`ї входить дочка ОСОБА_3 , 2013 року народження.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, з огляду на викладене, приходить до висновку про доцільність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 800 грн., на ј часту від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки раніше визначений судом розмір аліментів є меншим, ніж визначний законом як мінімальний, отже є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку. Відповідач не надав доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб.

Суд роз`яснює позивачу, що індексація стягнутих аліментів може бути проведена у разі їх стягнення в твердій грошовій сумі, що є визначеним у ч. 1 ст. 184 СК України.

Вимога позивача про стягнення аліментів у змінений спосіб з 29 червня 2017 року, задоволенню не підлягає, оскільки стягнення аліментів відповідно до зміненого способу починається з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 79, 80, 82, 89, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 7, 141,180-182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Василівського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року, що набрало законної сили 24 липня 2017 року, у цивільній справі №172/680/17, та стягнути із ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Дніпропетровськ, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Дніпропетровськ, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави: отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код за Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя А. В. Твердохліб