Справа № 303/6320/22
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2022 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О., дослідивши матеріали заяви заявника ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду надійшла заява заявника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, в якій просить витребувати від приватного виконавця Мукачівського районного нотаріального округу Логунової Мирослави Михайлівни копію договору про поділ майна та виділення часток у праві спільної сумісної власності від 09.07.2010 року, в реєстрі за № 335 та витребувати від Виконавчого комітету Мукачівської міської ради інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , згідно витягу №141237676 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 13.10.2018 року. У належній йому квартирі проживає ОСОБА_2 , яка не є членом його родини та проживає без його на те згоди, добровільно не бажає залишити помешкання. Без витребування судом документів позивач позбавлений можливості обґрунтувати позов про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

Ознайомившись з заявою про забезпечення доказів та вивчивши додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Частиною першою статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Із системного аналізу зазначених норм вбачається, що процесуальний механізм забезпечення доказів у порядку, визначеному ст. 116-118 ЦПК України, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Відповідно до частин 1-4 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів зокрема є витребування доказів. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Таким чином, необхідно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів у разі неможливості учасниками справи самостійно їх надати (ст. 84 ЦПК України).

В п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником не наведено підстав для забезпечення цих доказів саме відповідно до положень ст. 116-118 ЦПК України, у поданій заяві не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб, належних та допустимих доказів, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, заявник суду не надає.

З урахуванням викладеного суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 84, 116-118, 259, 260 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.О.Монич