Справа №601/126/22
Провадження № 2/601/280/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Мочальської В.М.,

з участю секретаря Домінської І.В.,

представника позивачів адвоката Заводовської М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лопушненська сільська рада Кременецького району Тернопільської області, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та про скасування частково державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися в суд з вищевказаним позовом та просять визнати частково недійсним договір купівлі-продажу, виданий 20.12.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області А.В. Бурлак, реєстраційний номер 1792, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 26.01.2021 року, в частині визнання права власності на складову частину об`єкта нерухомого майна - колодязя (літера К), та скасувати в частині визнання права власності на складову частину об`єкта нерухомого майна - колодязя (літера К) державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234, номер запису про право власності 40257003). Крім цього, позивачі просили стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1984,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що у 1969 році сусіди вулиці Лесі Українки села Розтоки Кременецького району Тернопільської області спільними зусиллями та коштами викопали та збудували колодязь на земельній ділянці сільської ради з метою загального користування мешканцями села. Цими сусідами були родичі позивачів. Вказана криниця завжди мала достатню кількість води, була доступна у користуванні і задовольняла потреби в питній воді жителів вулиці. Жодних проблем з приводу користування вказаною криницею не виникало до літа 2020 року, коли виник конфлікт між позивачем ОСОБА_4 , її чоловіком ОСОБА_6 та рідним братом відповідача - ОСОБА_7 , який проживає у будинку брата. Останній не дозволив позивачці ОСОБА_4 та її чоловіку набрати води із криниці. Звернення до сільської ради з цього приводу результатів не дало. Спірний колодязь знаходиться на дорозі по вул. Лесі Українки в с. Розтоки за межами будинкових територій (парканів) відповідача та позивача ОСОБА_1 . Восени 2021 року позивачі дізналися про те, що відповідач подав документи на приватизацію земельної ділянки під колодязем та частини дороги. У відповідь на колективне звернення до Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області з приводу призупинення такої приватизації, сільський голова надав відповідь, що колодязь належить ОСОБА_5 на праві власності як господарсько-побутова будівля, а тому відсутні підстави для не надання дозволу на виготовлення техдокументації. Після звернення до БТІ позивачам стало відомо про те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №241725409 від 26.01.2021 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5 22.01.2021. Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є спірний колодязь «К». В абрисі (схемі) від 15.07.1987 року, яка знаходиться в БТІ, відсутній запис щодо спірної криниці, на схемі її немає. До технічного паспорта на житловий будинок відповідача було включено колодязь «К» помилково зі слів замовника. Згідно відповіді старости с. Розтоки, з 1970 року по сьогоднішній день відсутній запис щодо розташування колодязя за особовим рахунком домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі вказували на те, що зміст частини спірного договору купівлі-продажу порушує їх права водокористування як членів Лопушнянської територіальної громади, земельна ділянка під будинком відповідача та під криницею належить Лопушненській сільській раді

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 березня 2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

10 травня 2022 року від представника третьої особи - Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області надійшло клопотання про слухання справи без участі представника сільської ради та про визнання позову в повному обсязі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат Заводовська М.Л. підтримала позов з підстав, наведених у ньому.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не надавав.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі..

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи.

Позивачі є жителями села Розтоки Кременецького району Тернопільської області.

Відповідно до листа Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області від 21.12.2021 за №02-07/897, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності колодязь належить ОСОБА_5 .

Згідно листа Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області від 12.01.2022 за №1/3 згідно погосподарських книг села Розтоки з 1970 року по 2005 рік відсутній запис щодо розташування колодязя за особовим рахунком домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 . В 2005 році померла зареєстрована власниця домогосподарства ОСОБА_8 .

Як видно із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.01.2021 року за №241725409, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу номер 1792, виданого 20.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Бурлак А.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.01.2021 року. Складовими частинами вказаного житлового будинку у витягу вказано: житловий будинок «А», хлів «Б», літня кухня «Лк», погріб «Пг», колодязь «К», ворота.

З наявних в матеріалах справи фотокопій видно, що спірний колодязь знаходиться за межами території житлового будинку.

Відповідно до абрису житлового будинку АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 15.07.1987 року, на схемі спірної криниці немає.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У частині першій статті 13 визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року у справі № 756/15524/18-ц (провадження № 61-20134св21) зазначено «у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них».

Аналогічна правова позиція висловлена також і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі №638/3866/18.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі № 756/2298/18 (провадження № 61-3976св21) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто в судовому засіданні позивачі повинні довести що вони є однією із сторін правочину або заінтересованими особами, які можуть звертатися до суду з позовом про визнання вказаного правочину недійсним і позов повинен бути пред`явлений до належних відповідачів.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі не були стороною оскаржуваного договору, достатніх та належних доказів того, що позивачі користувалися спірним майном на момент укладення спірного договору купівлі-продажу від 20 грудня 2011 року і у зв`язку з укладенням оспорюваного договору порушені їх права ними суду не надано, позов пред`явлено лише до відповідача, який був покупцем, земельна ділянка, на якій розміщена криниця, належить Лопушненській сільській раді Кременецького району Тернопільської області.

З врахуванням встановленого, суд вважає що позов є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2,4,5,10 - 13,76-82,89,258-268,273,352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лопушненська сільська рада Кременецького району Тернопільської області, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу про скасування частково державної реєстрації права власності та стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Лопушненська сільська рада Кременецького району Тернопільської області, місцезнаходження: Тернопільська область, Кременецький район, с Лопушне, вул. Т. Шевченка, 12, .

Повний текст рішення складено 22 вересня 2022 року.

Головуюча