УХВАЛА

14 вересня 2022 року м. Кропивницький

справа № 389/98/22

провадження № 22-ц/4809/1011/22

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 липня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу від 17 грудня 2021 року № НОР 302/617; зобов`язання відповідача допустити позивача до роботи; зобов`язання відповідача сплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час відсторонення від роботи та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у сумі 50000,00 грн. відмовлено у повному обсязі.

25 серпня 2022 року апеляційним судом зареєстровано надходження матеріалів даної справи від суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 357 ЦПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

У період з 1 вересня 2022 року по 09 вересня 2022 року головуючий суддя у справі Дьомич Л.М. перебувала у відпустці.

Разом з тим, подана скаржником апеляційна скарга на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 липня 2022 року підлягає залишенню без руху за наступного.

Аналіз вимог процесуального закону свідчить про те, що правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

При цьому, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, важливе значення має добросовісна поведінка учасників справи.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає, зокрема, необхідність сумлінної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Виявлення поваги до суду і до інших учасників судового процесу та сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи є одними з основних обов`язків, покладених процесуальним законом на учасників справи (ч.2 ст. 43 ЦПК України).

Подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції є гарантованим Конституцією України правом особи.

Зазначеному праву кореспондує обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, дотриматись вимог процесуального закону щодо форми і змісту зазначеного процесуального документа, які визначені у ст. 356 ЦПК України.

Так, зокрема, у п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Вимоги щодо форми та змісту процесуального звернення до суду містяться не лише у національному законодавстві. Зокрема, за ст. 47-1 Регламенту ЄСПЛ:

1. Кожна заява, відповідно до статті 34 Конвенції, подається на бланку, наданому Секретаріатом, якщо Суд не вирішить інакше. Заява повинна містити всю інформацію, яка вимагається у відповідних частинах формуляру. В ній мають бути зазначені: (a) ім`я, дата народження, громадянство та адреса заявника і, якщо заявник є юридичною особою, повна назва, дата створення чи реєстрації, офіційний реєстраційний номер (за наявності) та офіційна адреса; (b) якщо у заявника є представник, ім`я останнього, адреса, номери телефону і факсу та електронна адреса; (c) якщо у заявника є представник, дата та оригінал підпису заявника в розділі формуляру, відведеного для довіреності; також у цьому розділі формуляру має бути оригінал підпису представника на підтвердження його/її згоди діяти в інтересах заявника; (d) найменування Договірної Сторони або Сторін, проти яких подається заява; (e) стислий і розбірливий виклад фактів; (f) стислий і розбірливий виклад стверджуваного порушення (порушень) Конвенції та відповідних аргументів; (g) стислий виклад інформації про дотримання заявником умов прийнятності, викладених у статті 35 § 1 Конвенції.

2. (a) Інформація, вказана вище в пунктах з 1 (e) по 1 (g) і викладена у відповідній частині формуляру, має бути достатньою для того, щоб Суд міг визначити суть та обсяг заяви, не звертаючись до інших документів; (b) Проте, заявник може доповнити цю інформацію у вигляді додатків до формуляру з викладом подробиць щодо фактів, стверджуваних порушень Конвенції та відповідних аргументів. Ця інформація повинна бути викладена не більше, ніж на 20-ти сторінках.

При цьому, беззаперечним є те, що процесуальні документи, як виготовлені судом, так і учасниками судового процесу, повинні мати високий рівень відповідності вимогам українського правопису, державних стандартів, юридичної техніки, виключати нечіткі формулювання, лексичні, граматичні (морфологічні й синтаксичні) та стилістичні помилки тощо, які знижують якість документа, ускладнюють його усвідомлення і тлумачення.

Водночас, у першому абзаці мотивувальної частини апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначено (мовою оригіналу): «17 травня 2022 року Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6.06.2022 року за позовом ОСОБА_2 до Акціонерне Товариство «Українська залізниця» Регіональна філія Одеська «Одеська залізниця» Служба вагонного господарства Виробничий підрозділ «Ремонтне вагонне депо Знам`янка» про визнання дій протиправними скасування наказу про відсторонення від роботи та виплати заробітної плати за вимушений прогул було відмовлено у задоволенні позовних вимог».

Наведений текст, хоча і являє собою частину змісту поданої скаржником апеляційної скарги, однак, за своєю синтаксично-смисловою організацією висловлення позбавлений не тільки послідовності викладення, а й будь-якого смислового і логічного зв`язку з іншими частинами тексту та матеріалами справи.

Зазначене свідчить про невідповідність процесуального документа вимогам до змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (ч. 5 ст. 356 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

У п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та предмету спору, позивачу за подання до суду позову у даній справі необхідно було сплатити судовий збір у загальній сумі 3969,60 грн, а саме:

- за позовну вимогу про визнання незаконним та скасування наказу від 17 грудня 2021 року № НОР 302/617 - у сумі 992,40 грн;

-за позовну вимогу про зобов`язання відповідача допустити позивача до роботи, фактично - відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4 ч.2 ст.16 ЦК України), що не є тотожним вимозі про поновлення на роботі, - у сумі 992,40 грн;

-за позовну вимогу про зобов`язання відповідача сплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час відсторонення від роботи, яка не є тотожною вимозі про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - у сумі 992,40 грн;

- за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди - у сумі 992,40 грн.

Відповідно, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 5 954,40 грн (3969,60 грн х 150% = 5 954,40 грн).

Однак, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги позивачем до суду не надано.

Разом з тим, у апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору згідно вимог ст. 136 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Порядок та підстави відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати унормовано у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Як роз`яснено у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч викладеному, визначених законом підстав звільнення скаржника від сплати судового збору, а також доказів на підтвердження відповідних доводів апеляційна скарга не містить.

Варто зауважити також, що суди не наділені дискрецією у питанні звільнення особи від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на яку посилається скаржник у своєму клопотанні. Так, за наявності однієї з визначених у цій нормі підстав, особа є звільненою від сплати судового збору у силу закону. Однак, жодної із наведених у ст. 5 Закону підстав апеляційна скарга не містить.

За ч. ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 липня 2022 року, - залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- виправлену апеляційну скаргу, складену у відповідності до вимог процесуального закону та з дотриманням правил ділової української мови щодо змісту документа, а також необхідну кількість її копій;

- докази сплати судового збору у сумі 5 954,40 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду

або

-навести підстави звільнення скаржника від сплати судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір»

або

-обґрунтоване та підтверджене належними доказами клопотання у порядку ст.136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір».

У разі невиконання у встановлений строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич