Справа № 203/3263/22
Провадження № 2/0203/1178/2022
УХВАЛА

19 вересня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2/0203/1178//2022 позовну заяву ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баострейт» на предмет скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності щодо нерухомого майна житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2022 року головуючим суддею у зазначеній цивільній справі визначено суддю Казака С.Ю., який 12 вересня 2022 року заявив самовідвід, у зв`язку з чим позовну заяву у передано до канцелярії Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2022 року головуючим суддею у зазначеній цивільній справі визначено Колесніченко О.В.

14 вересня 2022 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Колесніченко О.В. з підстав того, що суддя Колесніченко О.В. особисто знайома з ОСОБА_2 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000581 від 26 липня 2019 року, перебуває з ним у дружніх відносинах, а також неодноразово суддею Колесніченко О.В. заявлявся самовідвід з цих підстав в межах зазначеного кримінального провадження. Отже, на думку позивача, вказані обставини можуть викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Колесніченко О.В. під час розгляду зазначеної цивільної справи, де має бути надана оцінка рішенню судді Борисова С.А. стосовно спірного об`єкту нерухомості.

Дослідивши заяву позивача та матеріали позовної заяви, приходжу до наступних висновків.

Із позовної заяви ОСОБА_1 видно, що позовні вимоги заявлені про скасування рішення державного реєстратора та державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 15 лютого 2016 року Борисовим С.А. у цивільній справі № 175/207/16-ц (провадження № 2/175/65/16) ухвалене заочне рішення, що начебто спричинило протиправне позбавлення права власності на об`єкти комунального майна, в тому числі нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , за фактом чого 02 серпня 2016 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 за ч. 2 ст. 375 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, обєктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом складом суду, щодо якого відсутні сумніви як в учасників, так і у стороннього спостерігача в обєктивності, неупередженості та безсторонності такого складу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких звязків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно субєктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно обєктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 7ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 суддя зобовязаний зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У статті 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим зїздом суддів України 22.02.2013 зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Тобто розгляд справи суддею, щодо якого існують обєктивні підстави для виникнення сумнівів у його неупередженості, є порушенням ним передбачених діючим законодавством обовязків судді та правил суддівської етики.

Так, з ОСОБА_2 я, суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В. особисто знайома, перебувала у дружніх відносинах, разом проходила процедуру призначення на посаду судді і в подальшому продовжили товаришувати, проте вказаний позов заявлений ОСОБА_1 стосовно об`єкта нерухомого майна, що не стосується оцінки спільних діянь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та не пов`язано з безпосереднім спілкуванням з ОСОБА_2 , тому самі по собі обставини ухвалення суддею Борисовим С.А. рішення стосовно спірного об`єкту нерухомого майна в іншій цивільній справі не свідчить про упередженість в розгляді заявленого ОСОБА_1 позову, у зв`язку з чим заява позивача про відвід з наведених підстав задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній має заявити самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу суддя зобовязаний заявити самовідвід.

З огляду на викладене, для уникнення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді з боку учасників справи та стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, а також з урахуванням принципу процесуальної економії часу (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) приходжу до висновку про необхідність заявити самовідвід від розгляду заявленого позову до відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 41, 260 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді відмовити.

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баострейт» на предмет скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності.

Передати справу №203/2363/22 (провадження № 2/203/1178/2022) до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України іншого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду заяви про відвід головуючого у справі судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Колесніченко