Ухвала

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 496/2083/19

провадження № 61-6901ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 20 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18 червня

2021 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без шлюбу з 14 травня 2009 року до 10 квітня 2010 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя відмовлено.

Скасовано арешт, застосований ухвалою Біляївського районного суду

від 29 липня 2019 року, на житловий будинок з надвірними спорудами

АДРЕСА_1 , загальною площею 148,50 кв. м, житловою площею 70,30 кв. м, який зареєстрований за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 26713215.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 червня 2022 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 червня

2021 року змінено в частині періоду встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без шлюбу з 14 серпня 2007 року до 10 квітня 2010 року.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 червня 2021 року в частині позовних вимог про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя скасовано.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею

148,50 кв. м, житловою площею 70,30 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та легковий автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», 2001 року випуску VIN-код

тз НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на

1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 148,50 кв. м, житловою площею 70,30 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на

1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 148,50 кв. м, житловою площею 70,30 кв. м, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за належну їй частку у майні, що є спільною сумісною власністю подружжя, та відчужене без її згоди, а саме автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», рік випуску 2001, сірого кольору, VIN-код тз НОМЕР_1 , в сумі

178 850 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

22 липня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 20 червня 2022 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків.

26 серпня 2022 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копія постанови Одеського апеляційного суду від 20 червня 2022 року отримана заявником лише

23 червня 2022 року. На підтвердження вказаного суду надано відповідні докази.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що судом апеляційної інстанції застосовано статті 3, 74 Сімейного кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19, від 08 червня 2022 року у справі № 1303/1459/12 та

від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 20 червня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу № 496/2083/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська