Справа № 462/1718/22 Провадження № 2/450/1293/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про (предмет позову): встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

суд постановив таке рішення:

підстава заяви (позиція заявника): позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2 місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

В січні 2022 року позивач дізнався про наявність заповіту, складеного 07.08.2007 року ОСОБА_3 на його користь. За цим заповітом ОСОБА_3 все своє майно заповіла своєму сину - ОСОБА_1 , 1962 року народження, тобто позивачу. Вказаний заповіт разом із витягом про його реєстрацію було виявлено дружиною позивача під час порядкування документів у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є її власністю. У зв`язку з цим, позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Листом від 04.02.2022 р. № 19/02-14 на заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину приватний нотаріус повідомила, що позивачем було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та порекомендувала звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач проживав окремо від матері та не знав про наявність складеного на його користь заповіту. Після смерті ОСОБА_3 ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не заводилася, тому позивач не міг дізнатися про існування заповіту, складеного ОСОБА_3 від нотаріуса. Спадкова справа була заведена нотаріусом лише 04.02.2022 р. після заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів з метою подальшого оформлення прав на спадкове майно в судовому порядку. Просить позовні вимоги задоволити.

В судове засідання позивач не прибув. Представник позивача, адвокат Рісний М.Б., подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просить задоволити.

Позиція відповідача: відповідач Львівська міська рада явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. На адресу суду надійшла заява представника відповідача Львівської міської ради, Поповича Я.Д. , про розгляд справи у відсутності представника відповідача, проти позову не заперечив.

Позиція третьої особи: ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, виходячи з яких на прийняття спадщини він не претендує, заяви про прийняття спадщини не подавав та спадщину не приймав. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просить їх задоволити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

25.04.2022 року ухвала судді Залізничного районного суду м. Львова про передачу справи за підсудністю; 25.04.2022 року скерування цивільної справи до Пустомитівського районного суду Львівської області; 09.06.2022 року ухвала про залишення позовної заяви без руху; 09.06.2022 року скерування ухвали; 20.06.2022 року заява про усунення недоліків; 20.06.2022 року ухвала про відкриття провадження; 26.07.2022 року заява представника позивача про проведення підготовчого засідання у відсутності; 26.07.2022 року заява представника відповідача про розгляд цивільної справи без участі; 26.07.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 28.07.2022 року письмові пояснення третьої особи; 19.09.2022 року заява представника позивача про розгляд справи у відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 12.07.2021 року.

На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_3 .

07.08.2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М., зареєстрований в реєстрі за № 1266, згідно якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, в тому числі належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_2 заповідає своєму синові - ОСОБА_1 , 1962 року народження.

Факт родинних відносини стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , виданим 19.07.1962 року, актовий запис №1709.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Син, ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до листа №19/02-14 від 04.02.2022 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М., 04.02.2022 року нотаріусом було заведено спадкову справу № 4/2022 щодо майна ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі 69089446, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим приватним нотаріусом Осадчук І.М. 04.02.2022 року.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1,3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач в установлений законом шестимісячний термін після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки йому не було відомо про існування заповіту, складеного ОСОБА_3 на його користь. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, про існування останнього позивач дізнався в січні 2022 року.

На звернення позивача до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Осадчук І.М. листом від 04.02.2022 року № 19/02-14 відмовила у видачі свідоцтва, оскільки позивач у вказаний 6-місячний строк для прийняття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Роз`яснила, що подальше вирішення питання щодо оформлення ОСОБА_1 спадкових прав можливе лише у випадку звернення спадкоємця до суду за встановленням факту належності йому спадкового майна або за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відносини з приводу визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такі справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі №565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 6-496 цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 у справі №263/1221/17; від 17.03.2021 у справі №308/4272/19; від 22.02.2021 у справі №644/7785/1.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В абз. 21 пункту 2 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Позивач ОСОБА_1 пропустив встановлений строк для прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту, тому вправі звернутись до суду з позовом для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Як встановлено судом, про існування складеного ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту на його користь позивачу відомо не було, що стало основною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини.

Необізнаність спадкоємця про заповіт є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини та підтверджується судовою практикою, коли суд приходив до висновку, що факт наявності заповіту на користь особи як спадкоємця майна, але необізнаність її про існування такого є поважною причиною пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Така позиція відображена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 вересня 2020 року у справі №130/2517/18 (провадження №61-14962св19), від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 на території України було установлено карантин.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.

Зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд приходить до переконання, що причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем є поважними, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, які суд приймає до уваги, як належні докази, на підтвердження їх поважності.

Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача ОСОБА_1 про встановлення строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 351 - 355 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, - задоволити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 2 (два) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути з Львівської міської ради в користь ОСОБА_1 сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач: Львівська міська рада, , 79008, м. Львів, пл. Ринок, буд.1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .

СуддяД. А. Кукса