Справа № 463/5082/21 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/3564/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова в складі судді Жовніра Г.Б. від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 24541,32 грн, а також пеню в розмірі 1650,29 грн, 3% річних 395,89 грн, інфляційні втрати 1562,97 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_2 сплачені витрати на правничу допомогу в сумі в 3018,26 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь держави судовий збір в розмірі 465,64 грн

Дане рішення оскаржили ПАТ АСК «Скарбниця» та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі представник ПАТ АСК «Скарбниця»просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ухвалити нове в якому у задоволені позову відмовити повністю.

ПрАТ АСК «Скарбниця» не погоджується з вищезазначеним рішенням Личаківського районного суду м. Львова в частині задоволення позовних вимог до ПрАТ «АСК «Скарбниця» з огляду на наступне. 13.11.2019 року о 12-45 в м. Львів по вул. Тракт Глинянський 23 відбулася ДТП між автомобілем OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 (забезпеченого ПрАТ АСК «Скарбниця») та автомобілем RENO LODGY д.н.з. НОМЕР_2 . За наслідками зазначеного ДТП складений один протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067807 від 13.11.2019 на водія автомобіля OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 . Постановою Личаківського суду Львівської області від 31.03.2020, висновок якої підтверджено постановою Львівського апеляційного суду від 12.05.2020 встановлено, що в діях ОСОБА_3 є ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа №463/9931/19). ПрАТ АСК «Скарбниця» виплачена 1/2 від 49 082,63 грн., а саме 24 541,32 грн. з огляду на наступне. За результатами ДТП поліцією складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067807 від 13.11.2019 де винним визнано ОСОБА_3 . На іншого водія - ОСОБА_2 протокол не складався та до суду не направлявся. За результатами судового розгляду Личаківським районним судом, а пізніше Львівським апеляційним судом винним визнано ОСОБА_3 . Проте під час розгляду в Личаківському районному суді судом було задоволено клопотання сторони ОСОБА_3 про призначення експертизи для встановлення більш детального встановлення обставин ДТП та винуватих у ньому. За результатами експертного висновку встановлено вину водія ОСОБА_2 . В той же час експерт не зміг встановити наявність чи відсутність вини ОСОБА_3 і таким чином спростувати висновок поліції. Зважаючи на висновок експерта можна прийти до висновку, що вина у даному ДТП лежить на обох водіях, а тому ОСОБА_2 було вплачено 50% від суми страхового відшкодування. Таким чином позиція Відповідача судом заперечена не була, а рішення суду повністю базується на доводах Позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення Личаківського районного суд м.Львова від 31.08.2021 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Не погоджується з висновками суду першої інстанції, адже в основу рішення покладено звіт про оцінку, який не може бути взагалі доказом по справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим в частині підставності позову щодо страхової компанії, проте заперечує висновки суду щодо визначення суми стягнення із відповідача. Вказує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у ДТП, яке мало місце 13.11.2019 року на перехресті вул. Тракт Глинянський та вул. Ромоданівської у м.Львові постановою Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2020 року по справі №463/9931/19. Вказана постанова була оскаржена в апеляційному порядку та у відповідності до постанови Львівського апеляційного суду від 12.05.2020 року постанову Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2020 року про притягнення правопорушника ОСОБА_3 за ст. 124 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника Ткачука Т.А. без задоволення. Судом двох інстанцій не було взято до уваги висновку експертизи, оскільки такий не відповідає матеріалам справи та поясненням осіб. Отже, винну особи встановлено.В подальшому позивач 23.07.2020 року звернувся до страхової компанію -ПРАТ АСК "СКАРБНИЦЯ" із заявою про виплату страхового відшкодування та відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 13.11.2019р. о 07 год. 40 хв. у м.Львові на вул.Трак Глинянський, 23, внаслідок якої транспортному засобу Рено «Лоджі», н.з. НОМЕР_2 заподіяно шкоду в сумі 72 510,43 грн., що підтверджується звітом експерта №57 від 07.03.2020 року. Висновок експерта було долучено до заяви про виплату страхового відшкодування. Копії всіх документів було долучено до заяви про виплату страхового відшкодування. Страхова компанія виплатила лише 24 541,32 грн. посилаючись на те, що ними проведено власну оцінку та відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту становить 57 274,36 грн. з ПДВ. Сума страхового відшкодування не була погоджена, оскільки нами представлено власний звіт із іншою сумою відшкодування на суму 72 510,43. При цьому відповідач зменшив страхове відшкодування до 24 541,32 грн., враховуючи суму ПДВ та нібито обоюдну вину двох водії, а тому виплачена лише 50 % від суми страхового відшкодування. Так дії страхової компанії вважає протиправними, оскільки вина водія ОСОБА_3 встановлена постановою Личаківського районного суду м.Львова і дана постанова залишена апеляційною інстанцією без змін. Отже, в даній ситуації безспірним є рішення судів, якими встановлено, що причиною ДТП стали порушення ПДР водієм ОСОБА_3 . Вважає, що звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 № ФД-0000362 у сумі 57 274,36 грн. з ПДВ, взагалі не міг братись до уваги страховою компанією, оскільки наданий без огляду транспортного засобу позивача. Із страховою компанією не було погоджено суму страхового відшкодування, оскільки позивачем представлено звіт №57 від 07.03.2020 року на суму відновлювального ремонту 72 510,43 грн. Вважає, що страхова компанія уникає виплати страхового відшкодування на повну суму 72 510,43 грн. і займається підміною понять і таким чином порушує Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині вчасного виплати страхового відшкодування. Законом не передбачено відмови у виплаті страхового відшкодування в разі неузгодження його розміру між страховиком та потерпілим. Зазначає, що при подачі заяви про виплату страхового відшкодування від 23.07.2020 року подано оригінал звіту експерта ОСОБА_5 про вартість відновлювального ремонту звіт №57 від 07 березня 2020 року на суму відновлювального ремонту 72 510,43 грн.. З метою підготовки до суду було проведено експертизу щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та отримано від експерта Вербова В.В. висновок експерта транспортно-товарознавчої експертизи №61 від 25.03.2021 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля транспортному засобу Рено Лоджі на момент дослідження становить 72 510,43 грн. Тобто є три оцінки: звіт страхової від експерта Федорченка B.C. та звіт і висновок експерта Вербов В.В. Суд безпідставно не взяв до уваги висновок експерта, оскільки дата складання висновку не має значення, адже сума вартості відновлювального ремонту становить 72 510,43 грн. і позивачем перед судом доведено вказану суму належними та допустимими доказами, а відповідач даних звітів не спростував.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву, апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ АСК «Скарбниця» до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст. 2, 10 - 13, 76 - 81, 102, 106, 137, 141, 258, 259, 279, 263 - 265, 268 ЦПК України, ст. 988 ЦК України, ст.ст. 8 , 20 ЗУ «Про страхування», п.22.1, ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що постановою Личаківського районного суду від 31.03.2020р. підтверджується, що ОСОБА_3 13.11.2019 року о 07 год. 40 хв. у м. Львові на вул. Тр.Глинянський, 23, керуючи автомобілем марки «Опель» н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем Рено н.з. НОМЕР_3 , що спричинило технічні пошкодження автомобілів, чим порушив п.2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України). На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 перед іншими учасниками дорожнього руху була застрахована відповідно до полісу страхування цивільної відповідальності. У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм, що визначені у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання страхового відшкодування, позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до листа ПрАТ АСК «Скарбниця» від 09.11.2020 на адвокатський запит повідомлено, що ПрАТ АСК «Скарбниця» виплачено 24 541,32 грн, оскільки під час розгляду справи в суді, було задоволено клопотання сторони ОСОБА_3 про призначення експертизи для встановлення обставин ДТП. За результатами експертного висновку встановлено вину водія ОСОБА_2 . Зважаючи на висновок експерта відповідач прийняв рішення, що вина у даному ДТП лежить на обох водіях, а тому ОСОБА_2 виплачено 50% суми страхового відшкодування. Суд першої інстанції вважав, що висновок судової інженерно-транспортної експертизи №230 від 18 лютого 2020 року, на який посилається представник відповідача, не являється самостійним та достатнім правовим актом, що встановлює вину особи у адміністративному правопорушенні та не може бути підставою для виплати позивачу лише 50% суми страхового відшкодування. Суд не погодився із припущеннями відповідача про винуватість у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 13.11.2019р. обох водіїв, оскільки в Постанові Личаківського районного суду від 31.03.2021 чітко вказано, що саме в діях ОСОБА_3 наявний склад правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до Звіту №ФД-0000362 від 25.11.2019 Про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 вартість добровільного ремонту становить 57 274,36 грн з ПДВ. В той же час, позивач звернувся до судового експерта Вербова В.В. для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно договору №61-21 від 10.03.2021. Відповідно до Висновку №61 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля транспортному засобу Рено «Лоджі» д.н.з. НОМЕР_2 на момент дослідження (25.03.2021р.) становить 72 510,43 грн. Суд врахував ту обставину, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 13 листопада 2019 року, а даний висновок було складено лише 25 березня 2021 року, тобто більше ніж через два роки після такої, що має суттєве значення для оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, а тому вважав, що такий, з точки зору достовірності доказів, немає переваги над звітом від 25.11.2019 р. суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 . Таким чином, врахувавши вище наведений звіт, суд вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Зокрема, на користь позивача слід стягнути не доплачену половину суми страхового відшкодування у розмірі 24541,32 грн. В той же час, враховуючи порушення строків виконання відповідачем грошових зобов`язань, підлягають до задоволення також вимоги позивача про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, пропорційно до недоплаченої суми страхового відшкодування.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, однак зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; частина обставин, які суд вважав встановленими не відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» в якому просив:

- стягнути з відповідача на користь позивача 55 006,95 грн, з яких: сума страхового відшкодування 47 969, 11 грн, пеня 3 218, 06 грн, 3% річних 771, 99 грн, інфляційні втрати 3 047, 79 грн та судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 31.03.2020р ОСОБА_3 визнаний винним у ДТП, яке мало місце 13.11.2019 на перехресті вулиць Тракт Глинянський та вулиці Ромоданівської у м. Львові, така постанова набрала законної сили. В подальшому позивач звернувся до відповідача про виплату страхового відшкодування та просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 13.11.2019р., внаслідок якої належному йому транспортному засобу Рено «Лоджі» д.н.з. НОМЕР_2 заподіяно шкоду в сумі 72 510,43 грн, що підтверджується висновком експерта №61 від 25.03.2021р. Страхова компанія виплатила лише 24 541,32 грн, покликаючись на те, що ними було проведено власну оцінку та відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 вартість ремонту автомобіля становить 57 274,36 грн з ПДВ. При цьому відповідач зменшив страхове відшкодування до 24 541,32 грн, враховуючи суму ПДВ та нібито вину обох учасників ДТП, а тому виплачена лише 50% відсотків від суми страхового відшкодування. Вважає такі дії страхової протиправними, оскільки його вина у ДТП відсутня, а вину водія ОСОБА_3 встановлено постановою суду. Щодо звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 , то звертає увагу суду, що такий висновок був наданий без огляду транспортного засобу позивача. Отже, на думку позивача відповідач не сплатив повністю страхове відшкодування, а саме зменшивши таке на 47 969,11 грн. Крім того, на його користь підлягає до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних. Через відмову відповідача врегулювати спір у добровільному (позасудовому) порядку, позивач був змушений звернутися за професійною правничою допомогою. Враховуючи наведено просив позов задоволити в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, в постанові Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2020 року встановлено, що як вбачається з протоколу серії ДПР18 №067807 від 13.11.2019 року, ОСОБА_3 13.11.2019 року о 07 год. 40 хв. у м. Львові на вул. Тр.Глинянський, 23, керуючи автомобілем марки «Опель» н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем Рено н.з. НОМЕР_3 , що спричинило технічні пошкодження автомобілів, чим порушив п.2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому суд вважав, що висновок судової інженерно-транспортної експертизи №230 від 18 лютого 2020 року не спростовує докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення. Даний висновок підтверджує спроможність показань ОСОБА_3 про обставини виникнення ДТП і те, що у дорожній ситуації, заданій водієм ОСОБА_2 , однією із причин настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія автомобіля «Рено» ОСОБА_2 вимогам п.п. 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «маневрування (маневр) небезпека для руху»); 2.3 (пункти «б» та «д»); 9.2 (пункт «б»); 9.4 та 10.1 ПДР України і ці невідповідності, з технічної точки зору, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП. При цьому суд враховує, що показання водія ОСОБА_3 про обставини ДТП свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли і спростовуються як показаннями потерпілого, так і свідка ОСОБА_7 , який був очевидцем події. Окрім того, суд вважав, що у висновку експертизи №230 від 18 лютого 2020 року експерт спотворив показання потерпілого ОСОБА_2 про обставини ДТП, виклавши їх таким чином: «Згідно пояснення водія автомобіля марки «Рено», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (далі в тексті - автомобіль «Рено») ОСОБА_2 (а.с.6) перед, зіткненням дорожня ситуація складалась наступним чином: ... рухаючись по вул. Тр. Глинянській, в районі буд. № 31, перестроївся з правої полоси в ліву для здійснення повороту вліво. При виконанні даного маневру його з лівої сторони обігнав автомобіль «Опель Вектра» і вдарив у ліве крило, проїхавши по всій лівій стороні його автомобіля, лівий покажчик повороту був ввімкнений завчасно.» В той же час у постанові суду про призначення експертизи вихідні дані з поясненнями потерпілого викладено таким чином: « ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався по вул.Тр.Глинянський у м. Львові, перестроївся в лівий ряд, рухався ближче до центру смуги, але у своєму ряді, включив показчик повороту та мав намір повернути вліво. Водій автомобіля Опель їхав на великій шидкості та намагався його обігнати у зв`язку з чим сталося ДТП.» Суд вважав, що висновок експерта побудований на вихідних даних, які не надавалися йому і не відповідають фактичним обставинам справи, а тому судом до уваги не береться. Важливим для визначення винуватості ОСОБА_3 у скоєнні ДТП є те, що судом отримано докази про те, що потерпілий рухався на транспортному засобі у своєму лівому ряді і включив сигнал повороту та намагався повернути ліворуч. Автомобіль правопорушника рухався позаду нього і намагався протиснутися та здійснити обгін автомобіля під керуванням потерпілого, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів через недотримання дистанції водієм ОСОБА_3 . А відтак суд вважав, що в діях ОСОБА_3 є ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2020 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 травня 2020 року, постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП залишено без зміни, а апеляційну скаргу захисника Ткачука Тараса Анатолійовича без задоволення.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2019 року серії ДПР18 № 067807;схемою до протоколу огляду місця пригоди ДТП у м. Львові на вул. Тракт Глинянський, від 13.11.2019;поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_7 . Крім того апеляційний суд погодився з твердженням судді про те, що висновок судової інженерно-транспортної експертизи № 230 від 18 лютого 2020 року не спростовує докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 , оскільки зазначений висновок ґрунтується на вихідних даних, котрі не надавалися, зокрема щодо показань потерпілого ОСОБА_2 .

Зважаючи на вказане, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що висновок судової інженерно-транспортної експертизи №230 від 18 лютого 2020 року, на який посилається представник відповідача, не є самостійним та достатнім правовим актом, що встановлює вину особи у адміністративному правопорушенні та не може бути підставою для виплати позивачу лише 50% суми страхового відшкодування.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 перед іншими учасниками дорожнього руху була застрахована відповідно до полісу страхування цивільної відповідальності.

У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм, що визначені у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання страхового відшкодування, позивач 23.07.2020 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до листа ПрАТ АСК «Скарбниця» від 9.11.2020 №741 на адвокатський запит повідомлено, що ПрАТ АСК «Скарбниця» виплачено 24541,32 грн, оскільки під час розгляду справи в суді, було задоволено клопотання сторони ОСОБА_3 про призначення експертизи для встановлення обставин ДТП. За результатами експертного висновку встановлено вину водія ОСОБА_2 . Зважаючи на висновок експерта відповідач прийняв рішення, що вина у даному ДТП лежить на обох водіях, а тому ОСОБА_2 виплачено 50% суми страхового відшкодування.

Відповідно до Звіту №ФД-0000362 від 25.11.2019 Про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ Renault Lodgy становить 57274,36 грн з ПДВ.

Вказана оцінка проведена на підставі акту огляду від 22.11.19 року, складеного ОСОБА_6 і фотоматеріалів, виконаних за допомогою цифрового фотоапарата.

Згідно висновку експерта Вербова В.В. судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно договору №61-21 від 10.03.2021 №61 від 25 березня 2021 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля транспортному засобу Рено «Лоджі» д.н.з. НОМЕР_2 на момент дослідження (25.03.2021р.) становить 72510,43 грн. (а.с.24-37).

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.

Закон № 1961-IVрегулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Як вбачається з поданого позивачем висновку експерта №61 від 25 березня 2021 року судової транспортно-товарознавчої експертизи, судовий експерт Вербов В.В. відповідно до ч.7 ст. 102, ч.5 ст. 106 ЦПК України, обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та висновок згідно ч.5 ст. 106 ЦПК України підготовлено для подання до суду, що відповідає вимогам процесуального закону, щодо висновків експертизи, які виготовлені на замовлення сторони у справі.

З вказаного висновку також вбачається, що в лютому 2020 року, під час виконання авто-товарознавчого дослідження на замовлення ОСОБА_2 , експертом авто-товарознавцем Вербовим В.В. проводився огляд автомобіля Renault Lodgy 1,5 dCi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 25.02.2020 року в світлий час доби при природному освітленні за адресою: АДРЕСА_1 (територія СТО «НІКО Захід») в присутності власника ОСОБА_8 м. Автомобіль досліджувався органолептичним методом на предмет визначення ідентифікаційних даних, укомплектованості, укомплектованості та встановлення характеру та обсягу пошкоджень отриманих внаслідок ДТП 13.11.2019 року. При проведенні обстеження проводилось фотографування цифровою фотокамерою «Canon S 95».

Натомість, відповідачем до суду не подано відповідного висновку експерта з питань визначення вартості відновлювального ремонту.

Звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту, поданий відповідачем вимогам закону для експертного висновку, що виготовлений на замовлення сторони не відповідають. Такий не виготовлявся для подання до суду та оцінювач ОСОБА_6 не попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Відповідачем, також, не спростовано висновків, викладених у висновку експерта, наданому позивачем.

Відтак, наданий позивачем висновок експерта є належним та допустимим доказом по справі та на підставі такого висновку, розмір страхового відшкодування, розрахований та виплачений відповідачем, не відповідає реальному розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу пошкодженням автомобіля Renault Lodgy державний номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку із чим з відповідача підлягає стягненню доплата страхового відшкодування у вигляді різниці між реальним розміром матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням: у розмірі 35172,11 грн. (59713,43 (сума без ПДВ) 24541,32 грн.).

Окрім цього, враховуючи порушення строків виконання відповідачем грошових зобов`язань, підлягають до задоволення також вимоги позивача про стягнення пені за період з 21.10.2020 року по 04.05.2021 року, 3% річних та інфляційних втрат за період з 21.10.2020 року по 04.05.2021 року, пропорційно до недоплаченої суми страхового відшкодування.

Відповідно з відповідача в користь позивача слід стягнути пеню у розмірі 2359,55 грн, 3% річних у розмірі 566,04 грн., інфляційні втрати у розмірі 2496,55 грн.

Що стосується вимог про стягнення коштів на правничу допомогу, то такі вимоги також підлягають до задоволення пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» слід вважати необґрунтованими та таку слід відхилити, доводи ж апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 слід вважати частково обґрунтованими та таку слід задовольнити частково, рішення ж суду першої інстанції слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення таким чином: «Позов ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 35172,11 грн, а також пеню в розмірі 2359,55 грн, 3% річних 566,04 грн, інфляційні втрати 2496,55 грн. В задоволенні решти позову відмовити. Стягнути з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_2 сплачені витрати на правничу допомогу в сумі 4342,39 грн. Стягнути з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» в дохід держави судовий збір в розмірі 669,92 грн.».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2021 року змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

«Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 35172,11 грн, а також пеню в розмірі 2359,55 грн, 3% річних 566,04 грн, інфляційні втрати 2496,55 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_2 сплачені витрати на правничу допомогу в сумі 4342,39 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» в дохід держави судовий збір в розмірі 669,92 грн.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра