Справа №295/8991/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про відмову у відкритті провадження

19.09.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовом представника Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор» Сидорчук Юлії Миколаївни до ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними та удаваними, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати договори оренди нерухомості №1 від 14.11.2011 року, №2 від 22.05.2012 року, №4 від 22.04.2015 року, №6 від 24.03.2018 року, які укладені між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 недійсними та удаваними, стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з тексту позовної заяви та доданих до неї документів, предметом спору є правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з приводу укладених між ними договорів оренди нерухомості. Пунктом 2.1 таких договорів визначено, що метою оренди є промислове використання. Як встановлено з рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2022 року, яке набрало законної сили 22.03.2022 року, орендар, ФОП ОСОБА_2 прийняв приміщення, завіз устаткування та був готовий приступити до господарської діяльності.

Згідно ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Таким чином, в розумінні ст. 3, 55 ГК України в даному випадку між суб`єктами господарської діяльності (юридичними особами) виникли господарські правовідносини, а в подальшому спір щодо них.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 р. у справі № 415/2542/15-ц, проаналізувавши зміст п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, дійшла таких висновків:

"63. З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи".

Оскільки в даному випадку сторонами основного зобов`язання (договорів оренди об`єктів нерухомості (нежитлового приміщення виробничого призначення)) є суб`єкт господарської діяльності, то розгляд спору стосовно визнання таких договорів недійсними та удаваними, позивачем у якому є юридична особа, а одним з відповідачів - фізична особа-підприємець, віднесено до юрисдикції господарських судів.

Враховуючи зазначене, предмет та підставу позову ПАТ «Вібросепаратор», суд приходить до висновку, що він не може бути розглянутий в межах цивільного судочинства, оскільки розгляд даного спору віднесено до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України позивачу слід роз`яснити, що даний спір віднесено до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст.ст. 186, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 55 ГК України, ст. 20 ГПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом представника Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор» Сидорчук Юлії Миколаївни до ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними та удаваними відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Чішман