Постанова

Іменем України

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 705/1002/21

провадження № 61-4732св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Грушицького А. І.,

суддів: Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державне підприємство «СЕТАМ», приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року у складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлії Володимирівни, ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно щодо земельної ділянки загальною площею 0,0144 га, кадастровий номер :02:006:1692, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник у своїй заяві зазначив, що в провадженні Уманського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») про визнання електронних торгів учасником яких він є недійсними.

13 липня 2021 року він звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та ухвалою від 14 липня 2021 року йому було відмовлено у її задоволенні. Постановою Черкаського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області залишено без змін. При цьому апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_1 , вказуючи на ризики невиконання чи утруднення виконання рішення суду, посилався на дії особи, при цьому не зазначив вказану особу переможцем торгів та не визначив її процесуального статусу, адже задоволення цього позову призведе до обмеження його прав та охоронюваних інтересів як особи, яка не є учасником справи. Ним було подано до суду заяву про залучення до участі у справі співвідповідачів та ухвалою від 20 вересня 2021 року залучено до участі у розгляді справи ОСОБА_2 . Таким чином, ним усунуто недоліки позовної заяви, які були перешкодою для задоволення його заяви про забезпечення позову.

Вказує, що електронні торги, які є предметом спору, проведено з грубими порушеннями приписів Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

За результатами оскаржуваних торгів був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки між приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю. В. та переможцем торгів ОСОБА_2 (які на сьогодні є співвідповідачами у цій справі) шляхом складання Акта про проведення електронних торгів від 01 березня 2021 року ВП № 63916932.

Вважає, що у разі незаконної реєстрації права власності на 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0144 га, кадастровий номер :02:006:1692, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за так званим переможцем торгів ОСОБА_2 , та в разі задоволення його позовних вимог у цьому спорі рішення суду виконати буде неможливо, адже в такому випадку скасування цих торгів вже не матиме жодного юридичного значення, оскільки земельна ділянка, що є предметом торгів, належатиме іншому власнику, який не являється боржником у виконавчому провадженні.

При цьому такий спосіб захисту як звернення з віндикаційним позовом він застосувати не зможе, адже не являється власником спірної земельної ділянки до цього моменту.

Про існування цього документу (Акта про проведення електронних торгів від 01 березня 2021 року ВП № 63916932) йому стало відомо від його представника ОСОБА_3 09 вересня 2021 року.

Зважаючи на те, що після скасування спірних торгів, результати наступних торгів передбачити неможливо й невідомо хто може стати їх переможцем, в нього виникла необхідність звернутися до суду із заявою про забезпечення позову, адже він має чіткий намір викупити дану земельну ділянку і впевнений, що за умови проведення чесних, справедливих, без збоїв у системі торгів та без зацікавлених на те третіх осіб, він має великі шанси бути обраним переможцем та надалі зареєструвати право власності на дану земельну ділянку як особа, що набула таке право. При цьому існує велика ймовірність того, що дана частина земельної ділянки навмисно може бути відчужена переможцем торгів на користь третіх осіб.

Відмова в забезпеченні позову може призвести до незаконного оформлення 1/2 частини спірної земельної ділянки та до порушення його прав як учасника торгів, а також порушення прав власника цього майна, адже даний об`єкт міг би бути проданий за значно вищою ціною. Тобто, без належного забезпечення позову, при умові якщо суд скасує вищезгадані торги, майно буде неможливо повторно реалізувати на торгівельному майданчику ДП «СЕТАМ» через те, що воно буде належати вже іншому власнику.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Уманський міськрайонний суд Черкаської області ухвалою від 01 жовтня 2021 року під головуванням судді Єщенко О. І. заяву ОСОБА_1 задовольнив.

Заборонив органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно щодо земельної ділянки загальною площею 0,0144 га, кадастровий номер :02:006:1692, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги про забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Черкаський апеляційний суд постановою від 21 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2021 року скасував. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишив без задоволення.

Приймаючи постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На думку апеляційного суду є недопустимим застосування заходів забезпечення позову, які фактично мають на меті перешкоджати діяльності ДП «СЕТАМ», яка проводить прилюдні торги, нотаріусів, які за наслідками проведення прилюдних торгів, на підставі акта, протоколу, зобов`язані переможцю торгів видати свідоцтво про право власності на майно, що придбано на прилюдних торгах.

Суд апеляційної інстанції також вказував, що фактично заявник просить вжити заходи забезпечення позову з метою перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили, у іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у даній справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

В травні 2022 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на постанову Черкаського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Наведені в касаційній скарзі доводи містили підстави, передбачені пунктами 1, 3, абзацом другим частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 де зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що ґрунтують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а також висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18; від 15 серпня 2018 року у справі № 922/4587/13; від 31 січня 2019 року у справі № 372/2268/18; від 06 лютого 2019 року у справі № 464/197/18; від 01 серпня 2019 року у справі № 308/5395/19; від 19 серпня 2019 року у справі № 368/16/19; від 12 вересня 2019 року у справі № 205/9325/18; від 23 вересня 2019 року у справі № 761/43218/18-ц та від 03 жовтня 2019 року у справі № 405/137/19 де вказано, що забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову.

Аргументом касаційної скарги є також те, що на думку заявника звертаючись із апеляційної скаргою ОСОБА_2 пропустив строк на її подачу, проте суд апеляційної інстанції на наведене належної уваги не звернув, що є додатковою підставою для скасування оскарженої постанови.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 13 червня 2022 року відкрив провадження у цій справі та витребував її матеріали із Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Справа № 705/1002/21 надійшла до Верховного Суду 04 липня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

З протоколу № 525350 проведення електронних торгів від 10 лютого 2021 року встановлено, що переможець торгів - ОСОБА_2 , з одного боку і представник організатора - ДП «СЕТАМ», з іншого боку, склали цей протокол про те, що виконавцем були надані послуги з організації та проведення торгів. Майно, яке було реалізоване за ціною 117 550 грн, складається із 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0144 га, кадастровий номер :02:006:1692, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З акта про проведені електронні торги від 01 березня 2021 року (ВП №63916932) складеного приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю. В. при примусовому виконанні виконавчого листа від 14 березня 2013 року № 2318/3913/2012, виданого Апеляційним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості по кредитному договору від 25 лютого 2008 року в сумі 136 673,50 грн та заборгованості по пені в сумі 73 308,84 грн, а всього 209 982 грн та 3 282 грн судових витрат встановлено наступне.

Боржником є ОСОБА_4 , стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал».

Вказана 1/2 частка земельної ділянки належить ОСОБА_4 . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 жовтня 2016 року ОСОБА_6 , державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори (номер запису про право власності: 16906903; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108). 10 лютого 2021 року ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу V Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5, проведена реалізація арештованого майна (номер лота: 463511) через систему електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ). Покупцем є ОСОБА_2

03 листопада 2021 року приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області видано свідоцтво, що підтверджує виникнення у ОСОБА_2 права власності на придбане майно.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є, зокрема, заборона вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Колегія суддів наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі № 759/5175/20, від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19.

Предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання електронних торгів з реалізації майна недійсними. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому суд першої інстанції помилково вважав, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить його виконання.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви позивача шляхом заборони вчиняти певні дії суд першої інстанції не врахував, що такі заходи забезпечення позову призводять до порушення прав осіб, позовних вимог до яких не пред`явлено (стягувача у справі, який порушив питання про примусове виконання судового рішення, ухваленого на його користь) та спрямовані на унеможливлення оформлення прав на майно за наслідком проведення оспорюваних електронних торгів їх переможцем (відповідачем).

Отже, зазначені заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірними із заявленими вимогами в цій справі.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у обраний заявником спосіб.

Посилання заявника на застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20, постановах Верховного Суду: від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18; від 15 серпня 2018 року у справі № 922/4587/13; від 31 січня 2019 року у справі № 372/2268/18; від 06 лютого 2019 року у справі № 464/197/18; від 01 серпня 2019 року у справі № 308/5395/19; від 19 серпня 2019 року у справі № 368/16/19; від 12 вересня 2019 року у справі № 205/9325/18; від 23 вересня 2019 року у справі № 761/43218/18-ц та від 03 жовтня 2019 року у справі № 405/137/19 зводяться до незгоди заявника з висновками апеляційного суду стосовно встановлення обставин справи та оцінкою ним доказів. Посилаючись на загальні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, заявник намагається досягти повторної оцінки доказів, однак суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази. Крім того у зазначених справах встановлені інші фактичні обставини, відмінні від справи, що є предметом касаційного перегляду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить із того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А. І. Грушицький

Судді І. В. Литвиненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. А. Стрільчук