20.09.2022 227/617/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Добропільська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, третя особа Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він з 01 березня 2019 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) з відповідачкою по справі ОСОБА_2 . Проживають разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , ведуть сумісне господарство, виховують дитину відповідачки від першого шлюбу. З 04 березня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народилася спільна дитина, після чого останні прожили разом майже 1,5 року, а потім ОСОБА_3 пішов з родини та став проживати окремо. Шлюб між останніми розірваний не був, а був припинений ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача та у відповідачки народилась спільна дитина - хлопчик, якого назвали ОСОБА_4 . Оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, тобто після смерті ОСОБА_3 , органами РАЦСу під час реєстрації народження дитини у актовому записі та у свідоцтві про народження дитини у графі «батько» було записано « ОСОБА_3 » та вказано прізвище дитини - « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Проте справжнім біологічним батьком ОСОБА_4 є саме позивач по справі, ОСОБА_1 , так як саме він проживає з відповідачем однією сім`єю з ІНФОРМАЦІЯ_4 , і народжений ОСОБА_4 є бажаною ними дитиною. Померлий ОСОБА_3 до народження дитини не мав ніякого відношення, бо не проживав та не спілкувався з відповідачкою до своєї смерті кілька років.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини, ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Добропілля Покровського району Донецької області, Україна, та внести зміни до актового запису № 29 від 02 лютого 2022 року про народження ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Добропілля Покровського району Донецької області, Україна, складеного Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зазначивши в графі «відомості про батька» - « ОСОБА_1 , громадянин України», змінивши прізвище дитини зі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06 вересня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року до участі у справі в якості правонаступника Добропільської міської ради залучено Добропільську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 20.09.2022 року не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні вимог наполягає.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мавроді Р.Ф. у судове засідання 20.09.2022 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 20.09.2022 не з`явилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнала.

Представник третьої особи, Добропільської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що, виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що відповідачка по справі ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 04 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12).

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), батьками якого зазначені у свідоцтві - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відомості про батька дитини у вказаному актовому записі внесено у порядку частини другої статті 122 СК України, оскільки дитина ОСОБА_6 , народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 визнає своє батьківство щодо малолітнього ОСОБА_6 , вказуючи, що з березня 2019 року він проживає з відповідачкою ОСОБА_2 , як чоловік та дружина до народження дитини і після, але шлюб між ними незареєстрований, а відтак він хоче узаконити своє батьківство, що також не заперечується відповідачкою, та підтверджується довідкою голови квартального комітету (а.с.9).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_2 з березня 2019 року, та у них від спільного проживання народилась дитина ОСОБА_4 , яку вони разом виховують.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбула та ст. ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачають, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Отже, як випливає із даної норми існує добровільний порядок ( п. 1) і примусовий порядок (п. 3) згідно із статтею 125 СК.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

У зв`язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, він не зобов`язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, лежить на позивачеві. Доказом батьківства позивача можуть бути різні обставини, встановлені відповідно до ЦПК України.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова), спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 8 Постанови визначено, що судове рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму).

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи вимоги позивача, які обґрунтовані належними та допустимими доказами, а також те, що відповідач визнала позов в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 122, 125 СК України, ст. ст. 77-80, 95, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Добропільська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Никонорівка Добропільського району Донецької області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий 09 січня 2003 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) батьком дитини, ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Добропілля Покровського району Донецької області, Україна.

Внести зміни до актового запису № 29 від 02 лютого 2022 року про народження ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Добропілля Покровського району Донецької області, Україна, складеного Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зазначивши в графі «відомості про батька» - « ОСОБА_1 , громадянин України», та змінивши прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Любчик

20.09.2022