Справа № 459/1154/22
Провадження № 2/459/203/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 вересня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кузьмич С.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

31.05.2022 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №90757 від 31.10.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості у розмірі 23762, 91 грн.

На обґрунтування своїх вимог зазначила, що з додатку Дія вона дізналася про те, що відкрито виконавче провадження з виконання оспорюваного виконавчого напису. Вказує, що від відповідача не отримувала жодних вимог щодо повернення заборгованості. Період стягнення заборгованості становить з 08.01.2020 року по 12.10.2020 року, сума тіла кредиту 15065, 16 грн., а згідно з умовами кредитного договору сума кредиту становить 10000 грн. Вказує, що умовою вчинення виконавчого напису нотаріусом є наявність документа, який встановлює безспірність заборгованості. Чинна редакцій Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинений виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Отже, виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, без документів на підтвердження безспірної заборгованості. Вказані обставини підтверджують неправомірність та незаконність вчинення виконавчого напису.

Ухвалою від 02.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник подав клопотання з проханням розглядати справу за їх відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Відповідач відзиву не подав.

Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Установлено, що 26.07.2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою № на отримання кредиту, додатком до якої є паспорт споживчого кредиту №4054830, які нотаріально не посвідчені.

31.10.2020 року за зверненням відповідача приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 20944, яким на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, стягнуто заборгованість з позивача за кредитним договором № від 26.07.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за період з 08.01.2020 року по 12.10.2020 року у розмірі 22862, 91 грн., з яких: прострочена заборгованість 15065, 16 грн., прострочена заборгованість за відсотками 4846, 98 грн., строкова заборгованість за комісією 343, 14 грн., строкова заборгованість за відсотками 3625, 13 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 2950, 77 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 900 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 23762, 91 грн.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.п.3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

З оспорюваного виконавчого напису видно, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису було скасовано норму, яка дозволяла нотаріусом вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не враховано втрати чинності правовою нормою, яка дозволяла нотаріусам вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, які нотаріально не посвідчені, чим порушено положення Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а отже, про задоволення позову.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Суд не бере до уваги інші доводи позивача на які вона посилається, як на підставу задоволення позову, оскільки позивачем не подано суду доказів на підтвердження зазначених обставин.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 992, 40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №90757 від 31.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заборгованості у розмірі 23762, 91 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на користь ОСОБА_1 992, 40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (, вул. Сім`ї Прахових, 50Б, Голосіївський р-н., м.Київ)

Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (вул. В.Бердичівська, 35, м.Житомир)

Повне рішення складено 02.09.2022 року.

Суддя: В. В. Грабовський