Житомирський апеляційний суд
Справа №289/561/21 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 36 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Миніч Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №289/561/21 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Кириленка О.О. у м.Радомишлі,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (далі - АТ «Житомиргаз» або товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача вартість наданих послуг за договором розподілу природного газу за період із 01 січня по 31 жовтня 2020 року в сумі 3 012,30 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що між сторонами укладений Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 30 вересня 2015 року №2498. Договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газопостачальної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст.633,634,642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт споживання природного газу та оплати підтверджується витягами про фінансовий стан із рахунку споживача ОСОБА_1 у системі «Gasolina». Наразі об`єкт споживача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приєднаний до газорозподільної мережі, а відтак відповідач має доступ до мережі. Так, згідно з п.1 гл.6 розд.6 Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частками протягом календарного року. ОСОБА_1 за період із 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року фактично спожила природного газу в об`ємі 3 239,03 метрів кубічних, що згідно з п.2 гл.6 розд.6 Кодексу газорозподільчих систем визначається річною замовленою потужністю об`єкта споживача та підтверджується зафіксованими показами лічильника. За таких обставин, 1/12 річної замовленої потужності об`єкта відповідача становить 269,92 метрів кубічних та відповідно до встановлених тарифів вартість послуг із розподілу природного газу на 2020 рік у період із 01 січня по 30 червень 2020 року становить 288,27 грн (з ПДВ) за місяць ((0,89 грн*269,92 м?)+ 20% ПДВ), а з 01 липня по 31 жовтня 2020 року - 320,66 грн (з ПДВ) за місць ((0,99 грн*269,92 м? )+20% ПДВ). Звернень від відповідача щодо розірвання Типового договору розподілу природного газу на адресу АТ «Житомиргаз» не надходило. У спірний період товариство забезпечило підтримання замовленої річної потужності на об`єкті відповідача та її доступ до газорозподільної системи, але ОСОБА_1 направлені на її адресу рахунки на оплату послуг за договором розподілу природного газу не сплачувала та допустила заборгованість, яку належить стягнути у судовому порядку, враховуючи також, що відповідач вимогу про погашення заборгованості залишила без належного реагування.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованість за договором з розподілу природного газу за період із 01 січня по 31 жовтня 2020 року в сумі 3 012,30 грн. Вирішено питання судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що постачання газу до її житлового будинку здійснюється на підставі укладеного між нею та АТ «Житомиргаз» договору від 10 квітня 2006 року №97/189. Цей договір не скасований, не відмінений, не втратив сили та у судовому порядку не визнаний недійсним. Зміни до нього також не вносилися. Умовами цього договору послуга «розподіл (доставка газу)» не передбачена, а тому наполягає, що не повинна оплачувати такої послуги. Позивачем не надано доказів на підтвердження суми заборгованості, оскільки не надано детального розрахунку об`єму споживання з урахуванням показників лічильника. Крім того, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на АТ «Житомиргаз» накладений штраф за донарахування та дописування об`ємів споживання, сум для оплати споживачам у платіжках за 02 квітня 2019 року. Виявленні НКРЕКП (регулятором) порушення чинного законодавства товариством не усунуті.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач АТ «Житомиргаз» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зокрема наголосило на тому, що з 01 липня 2015 року товариство не здійснює постачання споживачам природного газу та в межах зони ліцензованої діяльності надає послугу з розподілу природного газу, а тому всі договори на постачання природного газу, що укладалися до 01 липня 2015 року, розірвані. Надання послуг ОСОБА_1 здійснюється на підставі Типового договору розподілу природного газу, який двостороннього підписання сторонами у письмовій формі не потребує, а фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь- яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу або документально підтверджується споживання природного газу.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач та її представник апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову товариству відмовити.

Представник позивача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що об`єкт ОСОБА_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приєднаний до газорозподільної мережі та відповідач має доступ до мережі. ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, що професійну та комерційну діяльність не включає.

Також матеріалами справи підтверджується, що між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» та ОСОБА_1 був 10 квітня 2006 року укладений договір №97/189 про надання послуг з газопостачання.

Разом із тим, Закон України «Про ринок природного газу», який набрав чинності 08 травня 2015 року, відніс до суб`єктів ринку природного газу: оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи, оператора газосховища, оператора установки LNG, замовника, оптового продавця, оптового покупця, постачальника, споживача та забороняв суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність із розподілу природного газу, провадити діяльність з видобутку, постачання, зберігання і транспортування природного газу. Також вищезазначений Закон унормував, що суб`єкти ринку природного газу надають свої послуги виключно на підставі ліцензії, що видається на певний вид діяльності.

Так, постановою НКРЕКП від 29 червня 2017 року №847 позивачу видана ліцензія на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, яка надає право АТ «Житомиргаз» надавати послуги з розподілу природного газу в межах території м. Житомир та Житомирської області (крім міста Коростишів та Коростишівського району), а також території сіл Бухни та Морозівка Погребищанського району та села Махаринці Козятинського району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна системи, що перебуває у власності, господарському відданні, користуванні чи експлуатації позивача.

Відповідно до положень ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах Типового договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498, тобто регулятором.

За положеннями п.1.1 Типового договору розподілу природного газу цей договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно з п.1 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494, тобто регулятором, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких у встановленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ.

За таких обставин, побутові споживачі для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. При цьому, здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Пунктами 4 та 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем також перебачено, що договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих видання, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Задокументовані надавачем послуг показники лічильника підтверджують споживання ОСОБА_1 природного газу за її об`єктом. Також до 01 січня 2020 року вартість послуг за договором з розподілу природного газу входила до платіжки за газ, яку відповідач оплачувала постачальнику ТзОВ «Житомиргаз збут», а з 01 січня 2020 року НКРЕКП зобов`язало надавачів послуг виставляти споживачам окремі рахунки за надані послуги.

Із огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відносно дійсності договору від 10 квітня 2006 року №97/189 про надання послуг з газопостачання спростовуються тим, що за законом АТ «Житомиргаз» не здійснює постачання природного газу ОСОБА_1 , а надає послугу з розподілу природного газу за об`єктом відповідача, який входить до зони його ліцензованої діяльності. Отже, договір №97/189 про надання послуг із газопостачання від 10 квітня 2006 року, який укладався до 01 липня 2015 року, розірваний, а відповідач фактом споживанням природного газу за своїм об`єктом прийняла пропозицію приєднатися до публічного Типового договору розподілу природного газу, що не потребувало та виключило необхідність підписання сторонами письмової форми договору розподілу природного газу.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги з розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором на розподіл природного газу, а споживач (замовник) зобов`язується сплатити оператору ГРМ вартість наданих ним послуг.

За положеннями п.1 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

У свою чергу, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (ч.2 п.1 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, п.6.3 Типового договору розподілу природного газу).

Так, постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3020 для позивача визначено тариф на послуги розподілу природного газу на період із 01 січня до 30 червня 2020 року в розмірі 0,89 грн. за 1 м? на місяць (без урахування ПДВ), а постановою НКРЕКП від 24 червня 2020 року №1158 для позивача визначено тариф на послуги розподілу природного газу на період із 01 липня 2020 року в розмірі 0,99 грн. за 1 м? на місяць (без урахування ПДВ).

Величину річної замовленої потужності за об`єктом ОСОБА_1 позивач обґрунтовано визначив на підставі фактичних обсягів спожитого природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. У період із 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року домогосподарством ОСОБА_1 фактично спожито природного газу в об`ємі 3 239,03 метрів кубічних, що підтверджено показниками лічильника, які зафіксовані. Сама по собі постанова НКРЕКП від 02 квітня 2019 року №492, якою на ПАТ «Житомиргаз» накладений штраф, не є беззаперечним доказом на спростування правильності визначення за об`єктом відповідача річної замовленої потужності, оскільки показники лічильника, які використані при обрахунку об`єму спожитого природного газу за газовий період, що передував спірному періоду, відносно конкретного споживача належними та допустимими доказами не спростовані. Крім того, у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року в справі №640/21017/18 зазначено, що у платіжних документах за жовтень 2018 року АТ «Житомиргаз» не здійснювало включення різниці у приведенні газу до стандартних умов до ВТВ.

Отже, 1/12 річної замовленої потужності об`єкта ОСОБА_1 становить 269,92 метрів кубічних (3 239,03:12). Місячна ж вартість послуг із розподілу природного газу на 2020 рік становить: за період із 01 січня по 30 червня 2020 року - 288,27 грн. ((0,89 грн*269,92 м?)+ 20% ПДВ); за період із 01 липня по 31 жовтня 2020 року -320,66 грн. ((0,99 грн*269,92 м? )+20% ПДВ). За спірний період із 01 січня по 31 жовтня 2020 року відповідачу належало оплатити послуги позивача з розподілу природного газу в сумі (288,27*6міс.)+(320,66*4міс.). Заборгованість в сумі 3 012,30 грн. підтверджується розрахунком річної замовленої потужності ( ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 ); фінансовим станом; фінансовим розрахунком; показниками лічильника; перевіркою стану обліку природного газу з побутовим лічильником (а.с.28, 42-43,157-160 т.1).

ОСОБА_1 та її представник не спростували, що позивач забезпечив підтримання замовленої річної потужності на об`єкті відповідача та доступ до газорозподільної системи, а також не надали контррозрахунок на спростування суми заборгованості, а тому посилання в апеляційній скарзі на ненадання позивачем доказів на підтвердження суми заборгованості залишилися припущеннями, яких недостатньо для скасування або зміни рішення суду першої інстанції. Нарахування АТ «Житомиргаз» заборгованості ОСОБА_1 за спірний період здійснено у відповідності до положень закону.

Окрім того, рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 20019 року в справі №826/9665/16 скасовано, а справа направлена на новий розгляд, за наслідками якого в задоволенні позову відмовлено.

Також суд першої інстанції ухвалив рішення з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 21 жовтня 2021 року в справі №468/1649/20-ц, оскільки відповідач не відмовлялася від послуг із розподілу природного газу та про розірвання відповідного договору не заявляла. Решта доводів апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовує та з огляду на вищевикладене додаткового правового обґрунтування не потребує.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст.375 ЦПК України залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: