Справа № 283/2673/21
Провадження №2/283/61/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Кравець Л.Ю.,

представника позивача Павицького В.О. ,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просило стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в розмірі 26563 гривні 32 копійки (а.с. 3-9).

Пізніше Товариство з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» зменшило розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в розмірі 20492 гривні (а.с. 86).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що відповідач працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» на посаді головного бухгалтера. 28.09.2021 року вона була звільнена з роботи за власним бажанням у зв?язку з виходом на пенсію. При звільненні їй були виплачені всі необхідні кошти. Наступного для стало відомо, що відповідачу внаслідок лічильної (рахункової помилки) було зайво виплачено 26563 гривні 32 копійки. Ця помилка виникла внаслідок того, що відповідачу нараховано компенсацію за 99 днів невикористаної щорічної відпустки, хоча повинно бути нараховано за 74 дні. Таким чином відповідачу безпідставно виплачено компенсацію за 25 днів невикористаної щорічної відпустки по 1319 гривень 86 копійок за день.

Пізніше відповідачу була перерахована заробітна плата за період з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року з коефіцієнта 4,8 на коефіцієнт 5,1, що призвело до збільшення розміру заробітної плати за вказаний період на 6071 гривню 15 копійок. Вказані кошти утримані на користь підприємства, а тому розмір безпідставно набутих коштів становить 20492 гривні 17 копійок.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що відповідач мала право на компенсацію за 99 днів невикористаної щорічної відпустки. Дана компенсація їй нарахована, а тому у неї відсутня заборгованість перед підприємством.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідно до копій наказів директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» та копії трудової книжки (а.с. 14, 16, 40, 41, 42-44), відповідач працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» на посаді головного бухгалтера з 02.03.2021 року по 19.08.2013 року та з 20.08.2013 року по 28.09.2021 року. 28.09.2021 року відповідач була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв?язку з виходом на пенсію.

Відповідно до розрахункового листа за вересень 2021 року відповідачу були нараховані наступні кошти (а.с. 24):

-оклад - 15829 гривень 86 копійок;

-премія - 1582 гривні 99 копійок;

-вихідна допомога - 26789 гривень;

-доплата - 5065 гривень 55 копійок;

-доплата за вислугу років - 2374 гривні 48 копійок;

-компенсація відпустки за 74 дні - 97671 гривня 86 копійок.

Борг на початок місяця - 63542 гривні 88 копійок.

Утримано:

-податок на доходи фізичних осіб - 26876 гривень 47 копійок;

-військовий збір - 2239 гривень 71 копійка.

Виплачено - 83218 гривень.

Борг - 26563 гривні 32 копійки.

Наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» № 164-К від 26.10.2021 року відповідачу була перерахована заробітна плата за період з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року з коефіцієнта 4,8 на коефіцієнт 5,1 (а.с. 88). У зв?язку з цим відповідачу додатково нараховано заробітну плату за період з 01.04.2021 року по 30.06.2021 року в розмірі 6071 гривня 15 копійок (а.с. 89). На цю суму зменшений борг відповідача, який становив 26563 гривні 32 копійки, а на даний час становить 20492 гривні 17 копійок (а.с. 86).

Крім того позивач надав розрахунок кількості використаних і невикористаних днів щорічних відпусток та розрахунок компенсації за невикористані дні щорічних відпусток (а.с. 61-63). До цього розрахунку додав накази про надання відповідачу відпусток (а.с. 65-75).

З розрахунку вбачається (а.с. 61-63), що відповідач мала право на щорічні відпустки у період з 2014 року по 2020 роки тривалістю 30 календарних днів, а у 2021 році 34 дні, що загалом становить 244 дні. За весь час роботи вона використала 170 днів. Невикористаними залишились 74 дні. Розмір компенсації за один день невикористаної відпустки становить 1319 гривень 89 копійок. Розмір компенсації за 74 дні становить 97671 гривня 86 копійок (1319,89 х 74).

Однак з копії посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю (а.с. 30), та з наказів про надання відпусток вбачається (а.с. 65-75), що відповідач, відповідно до ст. 47 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну відпустку тривалістю 30 календарних днів як особа, яка працює в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Крім того відповідач, відповідно до ст. 8 Закону України «Про відпустки», має право на щорічну додаткову відпустку за ненормований робочий день тривалістю 6 календарних днів.

Отже, відповідачу повинна нараховуватись щорічна відпустка тривалістю 36 календарних днів, а згідно розрахунку нараховувалось лише 30 (а.с. 61). Таким чином за період з 2014 по 2021 роки відповідачу недораховано 48 днів щорічної відпустки. Відповідно відповідач повинна отримати компенсацію не за 170 днів невикористаної щорічної відпустки, а за 122 дні (74 + 48).

Враховуючи, що за один день невикористаної відпустки відповідачу нараховувалось 1319 гривень 89 копійок та за 122 дні невикористаної відпустки повинно бути нараховано 161026 гривень 58 копійок (1319,89 х 122). Всупереч цьому позивач нарахував відповідачу компенсацію за невикористану відпустку 97671 гривню 86 копійок (а.с. 24). Відповідно недораховано 63354 гривні 72 копійки (161026,58 - 97671,86).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Однак позивач не довів того, що відповідачу внаслідок рахункової помилки були зайво перераховані кошти в розмірі 20492 гривні 17 копійок, а тому суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю.

Суд не відшкодовує позивачу сплачену суму судового збору, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 217-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, ст. 47 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 8 Закону України «Про відпустки»,-

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складене 19.09.2022 року.

Суддя: А. О. Тимошенко