Сквирський районний суд Київської області
Справа № 357/1149/22
Провадження № 2/376/862/2022
"20" вересня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Батовріної І.Г,
за участю секретаря судового засідання Борисевич Д.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.07.2004 року.
Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 50 від 26.01.2022 р. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по даний час.
Однак відповідач ОСОБА_2 з 11.04.2014 року не проживає в даному житловому будинку, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, тощо.
Враховуючи викладене, позивач як власник майна вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, звернулась до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подала, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.07.2004 року. (а.с.6)
Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 50 від 26.01.2022 р. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по даний час. (а.с.7)
Відповідач ОСОБА_2 з 11.04.2014 року не проживає за вище вказаною адресою, не сплачує комунальні платежі, в утримання житла участі не приймає. Фактичне місце перебування та засоби зв`язку позивачу не відомі.
З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає та не з`являється у житловому будинку АДРЕСА_1 з квітня 2014 року без поважних причин. (а.с.38,39).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа маєправо на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Окрім цього, судом взято до уваги, що реєстрація місця проживання відповідача в житловому будинку обмежує право позивача у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження майном, а тому згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання; таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право на житло.
Таким чином, враховуючи вищенаведені норми права, обставини справи, суд вважає, що оскільки відповідач тривалий час не користується даним житловим приміщенням, не проживає в ньому з квітня 2014 року, внаслідок чого створює перешкоди позивачу як власнику житла у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на положеннях законодавчих норм, а тому приходить до висновку про необхідність їх задоволення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Керуючись 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ,
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992, 40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Батовріна І.Г.