Справа № 344/7075/22
Провадження № 2/344/2420/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей шляхом зміни способу їхнього стягнення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей шляхом зміни способу їхнього стягнення, мотивуючи тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2018 року затверджено укладену між сторонами мирову угоду, згідно якої відповідач ОСОБА_2 , зобов"язується сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1 250 (одна тисяча двісті п"ятдесят) гривень на кожну дитину окремо до їх повноліття, а за умови продовження навчання на денній формі навчання - до досягнення кожною дитиною 23-річного віку, починаючи з грудня 2018 року шляхом перерахування коштів на р/р позивачки НОМЕР_1 , в АТ КБ "Приватбанк", ЄДРПОУ одержувача 14360570, МФО 305299, призначення платежу НОМЕР_7. Жодних застережень з приводу можливості збільшення розміру аліментів чи зміни сопобу їх стягнення у мировій угоді не передбачено. Станом на 01.05.2022 року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмір 10 590 грн. Коштів, необхідних для нормального розвитку дитини позивачу не вистачає. Окрім того, діти часто хворіють і потребують значних фінансових витрат на лікування та кращого матеріального забезпечення. На сьогоднійшній день матеріальне становище відповідача значно покращилось, оскільки з березня 2022 року відповідач моболізований і є військовослужбовцем у Військовій частині Національної Гвардії України 1241 в м.Івано-Франківськ. За таких обставин позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітній дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив, просив відмовити, оскільки на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_5 від іншого шлюбу, мати пенсіонер, теперішня дружина та двоє її неповнолітніх дітей.

Заслухавши учасників процесу, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки №635/52 від 06.03.2018 року про потребу дитини (дитина-інваліда) у домашньому догляді, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на диспансерному обліку з 25.01.2018 року, захворювання на яке хворіє дитина Д509 (а.с.16).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.12.2018 року затверджено укладену між сторонами мирову угоду, згідно якої відповідач ОСОБА_2 , зобов"язується сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1 250 (одна тисяча двісті п"ятдесят) гривень на кожну дитину окремо до їх повноліття, а за умови продовження навчання на денній формі навчання - до досягнення кожною дитиною 23-річного віку, починаючи з грудня 2018 року шляхом перерахування коштів на р/р позивачки НОМЕР_1 , в АТ КБ "Приватбанк", ЄДРПОУ одержувача 14360570, МФО 305299, призначення платежу НОМЕР_7 (а.с.8-10).

05.04.2019 року головним державним виконавцем Богородчанського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.12).

Відповідно до розрахунку із сплати аліментів, заборгованість відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.05.2022 року становить 10 590 грн. (а.с.13).

Згідно довідки № 780 від 31.05.2022 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до довідки виданої Крихівецьким ліцеєм Івано-Франківської міської ради від 31.05.2022 року, ОСОБА_1 працює в Крихівецькому ліцеї Івано-Франківської міської ради, та займає посаду Вчитель початкових класів. Дохід за період з 01.12.2021 року по 31.05.2022 року склав 52 780,25 грн. (а.с.8).

Відповідно до довідки виданої Військової частиною НОМЕР_2 АДРЕСА_3, ОСОБА_2 працює у військовій частині НОМЕР_2 , військовослужбовець. Загальна сума доходу за період березень 2022 - квітень 2022 року без урахування аліментів становить 87 740,66 грн. (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (а.с.42).

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 у відповідача народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.43).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків.

Сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання. Відмови про недостатність коштів у платника аліментів не заслуговують на увагу. У батьків немає і не може бути більшої цінності за дитину, а тому її утримання має домінувати над усіма іншими витратами.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України ).

За положеннями статті 192 Сімейного кодексу України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що у позивача на день розгляду справи змінився матеріальний стан, оскільки з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів від 05.12.2018 року витрати на утримання дитини зросли, значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, а у випадку захворювання також на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач, недостатній для належного утримання дитини.

Посилання представника відповідача на те, що на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей його теперішньої дружини (а.с.44) суд не бере до уваги, оскільки суду не надано доказів того, чи діти теперішньої дружини усиновлені відповідачем та чи сплачуються на їх утримання аліменти батьком дітей, тощо.

В той же час посилання відповідача на перебуванні на його утриманні непрацездатної матері, яка є пенсіонером за віком (а.с. 51-52), судом не приймаються, оскільки належних доказів того, що вона потребує матеріальної допомоги від останнього, відсутність інших членів сім`ї, які зобов`язані в силу закону їх утримувати, не надано.

Крім того, суд виходить з того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

За таких обставин, враховуючи, що дослідженими у справі доказами встановлені підстави, передбачені статтею 192 Сімейного кодексу України, для зміни розміру аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, змінивши (збільшивши) розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей з 1 250,00 грн до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття,

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів у збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про збільшення розміру аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про збільшення розміру аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 992,40 грн з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 141, 180-182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей шляхом зміни способу їхнього стягнення - задоволити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 05.12.2018 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши їх з 1 250,00 (однієї тисячі двісті п`ятдесят) гривень до 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 - 992 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 19.09.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.