Справа №345/1684/22
Провадження № 2-о/345/57/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя в порядку ч.3 ст.293 ЦПК України, суд -

в с т а н о в и в :

01.07.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу у порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України, також заявники додали письмовий договір укладений між батьками про проживання, виховання та утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що сімейне життя між заявниками не склалось, вони фактично з грудня 2021 року припинили шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. На цей час між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Від спільного проживання заявники мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якої обоє досягнули згоди про подальшу участь у її вихованні та утриманні у спосіб укладення 15.07.2022 року відповідного договору про це, як і про проживання дитини після розірвання шлюбу заявників разом із батьком до досягнення дочкою ОСОБА_3 чотирнадцятирічного віку. Заявники зазначають також, що вони не примирилися між собою і надалі мають намір проживати окремо один від одного. Спору з приводу поділу спільно нажитого майна у сторін немає. Відтак заявники просять заяву про розірвання шлюбу подружжя, задовольнити.

В судове засідання заявники не з`явилися. Подали заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують у повному обсязі, та просять її задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 15 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 1266 (а.с.4).

У шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - (а.с.5).

Крім того, заявники 15.07.2022 року уклали між собою договір між батьками про проживання, виховання та утримання дитини, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 24-25), у котрому в деталях визначили порядок здійснення своїх батьківських прав, встановили свої права й обов`язки щодо дитини.

При цьому дитина після розірвання шлюбу заявників буде проживати разом із заявником ОСОБА_2 , як її батьком, до досягнення нею чотирнадцятирічного віку.

Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ст. 24 зазначеного Кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статті 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором проте, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При чому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

З огляду на взаємини, які склались та існують між заявниками, враховуючи те, що шлюб існує формально, заявники не бажають збереження шлюбу, стверджують, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Відповідно до частини восьмої статті 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Зважаючи, на це, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу, слід залишити заявниці прізвище " ОСОБА_1 ".

Щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то обоє заявників досягли в укладеному 15.07.2022 року між ними договорі про проживання, виховання та утримання дитини, що така після розірвання шлюбу заявників залишаться проживати разом із заявником ОСОБА_2 , як її батьком, однак вказувати про це у резолютивній частині цього судового рішення суд не вправі, так як главою 1 «Загальні положення» розділу ІV «Окреме провадження» не передбачено вирішення судом питання під час розгляду в порядку окремого провадження спільної заяви про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей, про визначення місця проживання таких дітей.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст.ст. 104,109,110,112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 263-265, 293 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

Заяву - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 15 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровськаміж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 1266 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище заявниці " ОСОБА_1 ".

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: