Справа № 367/3954/20
Провадження №2/367/1352/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Шаповала О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернулася до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, вказуючи, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Тонконог Л.М., реєстровий номер 1860, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Право власності позивача на зазначену квартиру зареєстроване у встановленому законодавством порядку. Наведене стверджується договором купівлі-продажу, витягом про реєстрацію права власності, витягом з Державного реєстру правочинів. Маючи намір подарувати квартиру своєму синові, у червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори. Від нотаріуса позивачу стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться під арештом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 15.07.2009 Ірпінською міською державною нотаріальною конторою за номером 8881586 було внесено обтяження на належну позивачу на праві власності квартиру. Підставою для внесення обтяження стала ухвала судді Ірпінського міського суду Київської області Кісілевича П.І. від 30.04.2009 року про арешт майна - ОСОБА_2 .

Разом з тим, на час винесення ухвали про арешт майна (станом на 30.09.2009 року) позивач була одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 і починаючи з 26.05.2006 ні ОСОБА_2 , ні інші особи не мали і не мають відношення до майна позивача.

На переконання представника позивача, арешт на квартиру позивача був накладений помилково і будь-які підстави для тримання квартири АДРЕСА_1 під арештом відсутні. Також з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підлягають виключенню відомості щодо арешту належної позивачу квартири, які були внесені 15.07.2009 за номером 8881586.

Оскільки тримання квартири під арештом порушує право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, то позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

У зв`язку з чим, представник позивача просить звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 , що належить позивачу, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Тонконог Л.М., реєстровий номер 1860.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в тому числі і через оголошення на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 26.05.2006, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Тонконогом Л. М., зареєстрованого в реєстрі за № 1860, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1 і сплачує за нею обговорену грошову суму.

Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11058753 від 27.06.2006, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2006.

Відповідно до інформаційної довідки № 213737360 від 24.06.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 15.07.2009 Ірпінською міською державною нотаріальною конторою за номером 8881586 було внесено обтяження на належну ОСОБА_1 на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава для внесення обтяження - ухвала судді Ірпінського міського суду Київської області Кісілевича П.І. від 30.04.2009 року, власник - ОСОБА_2 .

Відповідно до копії ували Ірпінського міського суду Київської області від 30.04.2009, задоволено заяву АКБ «Індустріал Банк» та накладено арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_2 шляхом заборони його відчуження квартири АДРЕСА_1 та на транспортний засіб, що належить ОСОБА_2 та зареєстровано на праві власності в МРЕВ ДАІ м. Ірпінь.

Нормою статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України, визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень ОСОБА_1 про обмеження її конституційних прав внаслідок наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктив нерухомого майна записів щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , що об`єктивно перешкоджає їй вільно розпоряджатись власністю. Враховуючи викладене, а також те, що наявні у справі докази свідчать про відсутність будь-яких законних підстав для обтяження в теперішній час нерухомого майна, яке належить позивачці, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з майна є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2006, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Тонконог Л.М., реєстровий номер 1860.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук