ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21890/21

Провадження № 22-ц/4820/902/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Миколюк А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/21890/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна казначейська служба України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2022 року (суддя Приступа Д. І.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі ГУНП в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна казначейська служба України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що у провадженні 2-го відділення слідчого відділу Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області тривалий час перебувало кримінальне провадження №0004177 від 26.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за фактом заволодіння службовими особами адміністрації готелю «Центральний» справами, документами, дипломами, свідоцтвами, довіреностями, правовстановлюючими документами та майном ТОВ «Юридична компанія «Регіональний центр права» та його керівника ОСОБА_1 .

Посилається на те, що слідчими за час досудового розслідування не проводилися слідчі дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не здійснено огляд місця події, не допитано свідків, не встановлено місцезнаходження майна, не долучено речові докази та відеозаписи з місця події.

Вказував, що постанови слідчих про закриття кримінального провадження неодноразово скасовувалися ухвалами слідчих суддів, а слідство поновлювалося, проте численні вказівки, що містяться в ухвалах слідчих суддів органом досудового розслідування досі не виконані, як не виконані вказівки і керівництва слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області та Хмельницької місцевої прокуратури.

Позивач зазначає, що в ході проведення службового розслідування слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області в діях слідчих було виявлено порушення вимог кримінально-процесуального законодавства в частині повного і об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Разом з тим, постановою СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 04.05.2020 кримінальне провадження №0004177 закрито у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Вважає, що надмірна тривалість кримінального провадження призвела до його моральних страждань, а внаслідок протиправної бездіяльності слідства йому була заподіяна майнова шкода, сума якої складається з вартості викраденого майна в розмірі 75 000 грн, та моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 150 000 грн, що в загальній сумі становить 225 000 грн.

Звертаючись до суду з позовом просить стягнути з Держави Україна в особі ГУНП в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань моральну шкоду в розмірі 150 000 грн та матеріальну шкоду в розмірі 75 000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна в особі ГУНП в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУНП в Хмельницькій області не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що зважаючи на характер правовідносин між сторонами у даній справі, суд не може покласти обов`язок по відшкодуванню шкоди на орган державної влади, проте за наявності підстав, дана шкода може бути відшкодована за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку, а не шляхом стягнення з конкретного державного органу. Вважає, що твердження позивача про те, що досудове розслідування слідчими Хмельницького ВП проводиться на неналежному рівні не відповідає дійсності та спростовується матеріалами кримінального провадження. Вказує, що позивачем не було надано жодних доказів щодо розміру моральної шкоди та доказів, які підтверджують його моральні страждання, відсутнє обґрунтування заподіяної моральної шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення такої позовної вимоги. Крім того, відсутні правові підстави для покладення на ГУНП в Хмельницькій області цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків, оскільки будь-яких договірних зобов`язань у Головного управління перед ОСОБА_1 не виникало, а інших випадків відшкодування збитків чинним законодавством не передбачено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду змінити, скасувавши його в частині розміру відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області моральної та матеріальної шкоди в розмірі 225 000 грн. При цьому, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позовні вимоги були підтвердженні усіма належними та допустимими доказами, серед яких численні ухвали слідчих суддів, які набрали законної сили, але залишились невиконаними. Вказує, що звертаючись до суду він обґрунтував розмір майнової та моральної шкоди фактами бездіяльності слідчих органів у межах кримінального провадження, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ГУНП в Хмельницькій області просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Вказує, що ОСОБА_1 не було надано доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу ГУНП в Хмельницькій області, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ГУНП в Хмельницькій області, а рішення суду першої інстанції змінити, скасувавши його в частині розміру відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове судове рішення відповідно до змісту прохальної частини апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, апеляційну скаргу ГУНП в Хмельницькій області просив залишити без задоволення.

Представник третьої особи ДКС України Миколюк А.О. в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги ГУНП в Хмельницькій області.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином. Однак, колегія суддів поважності причин неявки в судове засідання не встановила, і, відповідно, підстав для відкладення розгляду справи та вважала за можливе слухати справу за відсутності представника відповідача. З врахуванням того, що представником відповідача до клопотання про відкладення розгляду справи не надано доказів, що підтверджують поважність причин неявки в судове засідання. При цьому, колегія суддів виходила з того, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи або його представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2018 звернувся до Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, що завдало значної шкоди потерпілому та перешкоджає здійсненню правомірної діяльності адвоката та просив внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Однак відомості за даною заявою внесені не було внесено, а ДОП СП ХВП ГУНП в Хмельницькій області проведено перевірку за даними фактами та зроблено висновок від 01.06.2018 про відсутність складу кримінального правопорушення і відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

12.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання органу досудового розслідування внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 191 та ч. 2 ст. 397 КК України.

15.06.2018 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області скаргу позивача на бездіяльність уповноважених осіб ХВП ГУНП в Хмельницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задоволено частково, зобов`язано уповноважених осіб ХВП ГУНП в Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення.

На виконання ухвали слідчого судді такі відомості було внесено в ЄРДР 26.06.2018 за №0004177.

16.07.2018 за результатами проведеного досудового розслідування слідчим прийнято рішення по закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.08.2018 скаргу ТОВ «Юридична компанія «Регіональний центр права» задоволено, постанову старшого слідчого 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Кондратюк М.А. від 16.07.2018 про закриття кримінального провадження №0004177 від 26.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України скасовано. Слідчий суддя при постановленні ухвали виходив з того, що така постанова є передчасною, необгрунтованою та не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та вказано на необхідність проведення ряду слідчих дій.

Постановою заступника начальника 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Бондаруком Р.В. від 26.06.2019 закрито кримінальне провадження №0004177 у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2019 в задоволенні скарги ОСОБА_1 , який діяв від власного імені та юридичної компанії «Регіональний центр права» на постанову заступника начальника 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Бондарука Р.В. від 26.06.2019 про закриття кримінального провадження №0004177 від 26.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України відмовлено.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29.07.2019 ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.07.2019 скасовано, постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову заступника начальника 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Бондарука Р.В. від 26.06.2019 про закриття кримінального провадження №0004177 від 26.06.2018 скасовано та направлено матеріали кримінального провадження до СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області для організації досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.08.2019 продовжено строк досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні №0004177 від 26.06.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України на шість місяців, до 26.12.2019.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2019 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004177 від 26.06.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, на один місяць до 23.01.2020.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2019 скаргу директора ТОВ «Юридична компанія «Регіональний центр права» Сподаренка О.М. на бездіяльність слідства у кримінальному провадженні №0004177 від 26.06.2018 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність органу досудового розслідування в особі слідчого 2-го відділення Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області у кримінальному провадженні №0004177 від 26.06.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України. Зобов`язано орган досудового розслідування в особі слідчого 2-го відділення Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області виконати в повному обсязі вказівки прокурора та слідчого судді, викладені в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2019 у кримінальному провадженні №0004177 від 26.06.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, в строк до 23.01.2020.

23.01.2020 постановою слідчого 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Харчук М.В. закрито кримінальне провадження № 0004177 від 26.06.2018 в зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.01.2020 скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову слідчого 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Харчук М.В. від 23.01.2020 про закриття кримінального провадження №0004177 від 26.06.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2020 2019 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004177 від 26.06.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, на один місяць.

04.05.2020 постановою слідчого 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта Харчук М.В. кримінальне провадження № 0004177 від 26.06.2018 закрито у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підстав вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення обов`язку відшкодувати завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивачка у цій справі повинна довести належними та допустимими доказами завдання їй шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачу завдано моральної (немайнової) шкоди внаслідок бездіяльності органу досудового слідства, тривалого неналежного відношення до своїх службових обов`язків, які виразилися в невиконанні вказівок процесуального прокурора та слідчого судді в ході досудового розслідування, як наслідок, не встановлення винної особи, не притягнення її до кримінальної відповідальності, не оголошено підозру, не складено обвинувального акту, не направлення кримінального провадження до суду з метою встановлення винуватості особи, що спричинило йому душевні хвилювання, додаткові зусилля для організації життя, витрати часу для захисту своїх прав. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції враховував характер спірних відносин, обставини спричинення моральної шкоди позивачу та їх тривалість, вимоги розумності та справедливості, та обґрунтовано визначив розмір компенсації моральної шкоди на рівні двадцяти тисяч гривень.

Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни визначеного судом розміру відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду щодо підстав відшкодування моральної шкоди та визначення розміру моральної шкоди і впливали на їх законність.

Разом з цим, суд першої інстанції, стягуючи моральну шкоду з Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань, не звернув уваги на таке.

Відповідно до статті 2 ЦК України, учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути відповідачем.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органом у цій справі є ГУ НП в Хмельницькій області. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року в справі № 910/23967/16).

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань. І з цього приводу, є підставними доводи апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення не з Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань, а безпосередньо з Державного бюджету України.

При цьому, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без змін, оскільки рішення в цій частині ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджує дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Розмір моральної шкоди не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є правильним, оскільки, позивач не довів достатніми та допустимими доказами заявленого ним розміру моральної шкоди.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки встановлення факту бездіяльності органу досудового розслідування у кримінальному провадженні та його тривалості не може бути підставою для покладення на державу цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування потерпілому шкоди, яка дорівнює вартості майна, яким заволоділа інша особа.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи задоволенні решти позовних вимог, правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд неправильно застосував норми матеріального права, є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2022 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 20 000 гривень моральної шкоди.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай