Справа №487/261/16-ц
Провадження №22-ц/812/794/22
У Х В А Л А

19 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Данилової О.О.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 595180,13 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 10 серпня 2022 року засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду. Оскільки, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку на її подання, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі звернулась до суду з клопотанням про поновлення вказаного процесуального строку.

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 районним судом не викликалася в судові засідання для розгляду даної справи. Копія тексту оскаржуваного судового рішення на її адресу судом не надсилалася, а про його існування дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Вважаючи, що вказане судове рішення порушує її права, звернулася із апеляційною скаргою про його перегляд.

Вивчивши матеріали зазначеної цивільної справи суд приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України (чинного на час подачі апеляційної скарги) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу, в розумінні ст. 127 ЦПК України, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Частиною 3 ст. 354 ЦПК України (діючого на час подачі апеляційної скарги) передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (ч. 2 ст. 358 ЦПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Аleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Тrukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

З матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2016 року, у відсутність учасників справи, Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено оскаржуване рішення суду у даній справі.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, 21 січня 2016 року на адресу ОСОБА_1 районним судом надіслана копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами, а також ухвала про відкриття провадження по справі (а.с.20).

27 січня 2016 року від імені та за підписом ОСОБА_1 до Заводського районного суду надійшла заява, в якій остання позов визнала та не заперечувала про слухання справи у її відсутність (а.с.16, 21).

Копія судового рішення від 09 лютого 2016 року надіслана районним судом на адресу ОСОБА_1 24 лютого 2016 року (а.с.23). Відомості про отримання відсутні.

19 травня 2016 року оскаржуване судове рішення суду оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 ознайомилася із матеріалами даної цивільної справи №487/261/16-ц, отримала копії документів та копію оскаржуваного судового рішення, про що власноруч на аркуші справи 27 нею зроблена відповідна відмітка.

Із матеріалів справи також видно, що 01 листопада 2021 року заявниця, через свого представника ОСОБА_4 , зверталася до районного суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у даній справі (а.с.59-74).

В подальшому, оскаржувала в апеляційному порядку судове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2022 року, яким в задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.97-98, 101-107).

У справі містяться судові повістки, повідомлення про отримання ОСОБА_1 поштових відправлень, які надсилалися судом апеляційної інстанції на її адресу під час перегляду зазначеного вище судового рішення (а.с. 121, 125).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 10 серпня 2022 року.

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд даної справи судом першої інстанції.

За таких обставин, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, (діючої на час вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду), оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня ухвалення оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи і наведенні нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2016 року не свідчать про пропуск такого строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: Т.Б. Кушнірова

І.В. Лівінський

О.О. Данилова