Справа №2-1659/10
Провадження №2-зз/521/67/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової ухвали про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Ірини Євгенівни, Шостої Одеської державної нотаріальної контори про визнання договору дарування удаваним та застосування норм договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Ірина Євгенівна, Шоста Одеська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування удаваним, та застосування норм договору довічного утримання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2010 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Ірини Євгенівни, Шостої одеської державної нотаріальної контори, про визнання договору дарування удаваним та застосування норм договору довічного утримання задоволено частково. Визнано договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_2 укладений 28.11.2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Іриною Євгенівною, за реєстровим номером 11164 договором довічного утримання. Договір довічного утримання укладений 28.11.2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Іриною Євгенівною, за реєстровим номером 11164 розірвано. Скасовано свідоцтво на спадщину за заповітом, видане Шостою одеською державною нотаріальною конторою 18 червня 2004 року, за яким ОСОБА_3 успадкував квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_2 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 13.07.2015 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.01.2022 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду від 16.10.2009 року та знято арешт з квартири АДРЕСА_1 .

20.09.2022 року до суду звернулась ОСОБА_1 із заявою до суду, в якій просила суд постановити додаткову ухвалу до ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову від 28.01.2022 року, у порядку ст. 270 ЦПК України, та скасувати тимчасове застереження щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , яке на її думку було накладене ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткової ухвали про скасування заходів забезпечення позову потрібно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

-стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

-суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати;

-суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Такий перелік питань, які можуть бути вирішені судом шляхом ухвалення додаткового рішення є виключним, та до даного переліку не входить питання щодо скасування заходів забезпечення позову, оскільки це питання не стосується вирішення певної позовної вимоги та не пов`язане з розглядом спору по суті. Ухвала про скасування заходів забезпечення позов є процесуальним інструментом, яка постановлюється судом з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Поряд з цим регламентації інституту забезпечення позову присвячені статті 149-159 ЦПК України. Так, згідно з частинами першою, четвертою, дев`ятою, десятою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на вищенаведене, скасування заходів забезпечення позову не може вирішуватися судом шляхом ухвалення додаткового судового рішення, а саме звернення до суду учасника справи повинно відбуватись у формі подання письмового клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №441/343/16-ц від 30.09.2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено наступні обставити справи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

26.01.2022 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року, а саме: зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.01.2022 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду від 16.10.2009 року та знято арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Стосовно тверджень заявниці, що тимчасове застереження щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 було накладене ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року, суд пояснює наступне.

Згідно тексту ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року, заяву представника позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу заявниці, що тимчасове застереження щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року застосовано не було.

Згідно листа Одеської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України № 451/01-11 від 03.02.2010 року, суддю Савинську І.О., на розгляді якої знаходилась дана справа, поінформовано, що Одеською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відмовлено в реєстрації обтяження, оскільки заявниками у своїй заяві про обтяження не вказано відомості про обтяжувача майна та відомості про власника майна.

Також, судді повідомлено, що у відповідності до п. 2.4 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року, яке втратило чинність, проте діяло на момент вищевказаних правовідносин, було зареєстровано відомості про тимчасове застереження щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , строком дії до 01.03.2010 року, про що надіслано витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.02.2010 року №206677085.

Згідно п. 1.13 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року, яке втратило чинність, проте діяло на момент вищевказаних правовідносин, для застереження нотаріусів та сторін правочину щодо можливих негативних наслідків операцій з відповідним нерухомим майном застосовується тимчасове застереження, що носить інформаційний характер.

Відповідно до п. 2.9.7 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року, яке втратило чинність, проте діяло на момент вищевказаних правовідносин, строк дії тимчасового застереження до одного місяця.

Отже, судом встановлено, що Малиновським районним судом м. Одеси була направлена до Одеської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року, якою судом судом накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , проте Одеська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у відповідь направила суду повідомлення про відмову в реєстрації арешту на вищевказану квартиру, з огляду на відсутність певних обов`язкових відомостей та самостійно встановила обтяження на квартиру АДРЕСА_1 у вигляді тимчасового застереження з терміном дії до 01.03.2010 року.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд роз`яснює для заявниці, що обтяження, яке накладено філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на квартиру АДРЕСА_1 у вигляді тимчасового застереження з терміном дії до 01.03.2010 року, по своїй суті не є способом забезпечення позову, оскільки таке обтяження містило лише інформаційний характер та не було застосоване ухвалою суду від 26.10.2009 року із метою забезпечення позову, а тому скасуванню, в порядку передбаченому ст. 158 ЦПК України, не підлягає.

Згідно п. п. 5, 6, 11 ЦПК України, ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 1-3, 4, 12,13, 149, 158, 260, 263, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової ухвали про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Ірини Євгенівни, Шостої Одеської державної нотаріальної контори про визнання договору дарування удаваним та застосування норм договору довічного утримання, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.