КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3258/22
Провадження № 2/552/2162/22
У Х В А Л А

19.09.2022 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Шаповал Т.В.

за участю секретаря судового засідання Дубовик І.О.

розглянувши у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

19 серпня 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Ухвалою суду від 05 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Предметом зустрічної позовної заяви є визначення місця проживання дитини з батьком.

Відповідно до норм статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічні позовні вимоги хоч і випливають з приводу сімейних правовідносин, проте обидва позови не взаємопов`язані і спільний їх розгляд є не доцільним.

У даному випадку прийняття рішення за позовними вимогами ОСОБА_1 про розірвання шлюбу ніяким чином не впливає на вирішення позовних вимог, що заявлені ОСОБА_2 про визначення місця проживання з ним.

Крім того, ОСОБА_1 вимог про визначення місця проживання дитини з нею в позовній заяві не ставить.

Таким чином, оскільки суд дійшов до висновку щодо відсутності підстав для прийняття зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом, тому відсутні підстави для застосування ч.4 ст. 193 ЦПК України, а саме переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідач не обмежений у праві звернутися до суду з позовною заявою до відповідача про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п.2 ст.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

У поданому до суду клопотанні ОСОБА_2 просить витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про реєстрацію можливого перетину держаного кордону України ОСОБА_1 .

Клопотання відповідача щодо витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки є не обґрунтованим, не зазначено чим дані докази можуть підтвердити чи спростувати його вимоги .

Керуючись ст. 193 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про прийняття його зустрічної позовної заяви до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з позовом в порядку позовного провадження.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 щодо розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за правилами загального позовного провадження - відмовити.

В задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В.Шаповал