Номер провадження: 22-ц/813/6761/22
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

Заїкіна А. П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

11 березня 2021 року до суду від відповідача надійшло клопотання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ у справах дітей Приморської районної адміністрації ОМР про стягнення аліментів, визнання права сумісної власності та поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

17 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про виділ частини позовних вимог про стягнення аліментів у самостійне провадження.

27 серпня 2021 року представником відповідача було подано відзив, в якому він зазначив, що позивачем не обґрунтовано розмір заявленої суми аліментів, та не зазначено які обставини побуту та який рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку спільних дітей.

Також, представник відповідача посилався на те, що з 18 травня 2021 року він був працевлаштований на посаду менеджера з щомісячним окладом у розмірі 6 100,00 грн., в зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1016,70 грн. щомісячно та аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1016,70 грн. щомісячно з дня подання позовної заяви 11 березня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття.

23 вересня 2021 року, позивачем було подано змінену позовну заяву, з урахуванням якої ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 25 092,29 грн., щомісяця, починаючи з 16 вересня 2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 17 962,04 грн., щомісяця, починаючи з 16 вересня 2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 17 962 (сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) гривні 04 копійки щомісячно починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, а саме з 11 березня 2021 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25 092 (двадцять п`ять тисяч дев`яносто дві) гривні 29 копійок щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, а саме з 11 березня 2021 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 18.03.2022 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої останній просив рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2022 року скасувати частково і стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2618 грн щомісячно та аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2618 грн щомісячно з дня подання позовної заяви 11 березня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, судом під час розгляду справи було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції дійштов помилкового висновку, що відповідач має достатнє фінансове забезпечення та високий рівень життя (фінансової спроможності), оскільки вказані обставини не підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції необгрунтовано було взято за основу оскаржуваного рішення лише інформацію наведену в виписці АТ «Універсал Банк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 01 червня 2021 по 24 листопада 2021 року, надану на виконання ухвали суду від 29 вересня 2021 року, відповідно до якої, на рахунок останнього (у вигляді власних поповнень, переказів, виплати відсотків) надійшло грошових коштів на суму 3 778 704,09 грн. Тобто, виходячи з наведених в банківській виписці АТ «Універсал Банк» даних, середньомісячний дохід відповідача становить 629 784,015 грн.

Зазначає, що вказані кошти не є та не можуть вважатись чистим прибутком.

Крім цього вказує, що лист головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 23 листопада 2021 року №91-45447/0/15-21-Вих, з якого вбачається, що відповідач за неповний 2021 рік (інформація надана по листопад місяць 2021 року) та частину 2020 року, п`ять разів виїжджав за межі території України також не є належним доказом майнового стану відповідача.

25 травня 2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Бут О.В. надійшли доповнення до апеляційної скарги, відповідно до яких останній просив врахувати наступні правові позиції Верховного суду: у справі №755/10947/17 від 30.01.2019 року, у справі №915/1794/19 від 21.10.2020 року, у справі №233/2021/19 від 12.10.2021 року, у справі №758Є/10761/13-ц від 25.01.2021 року.

Наголошує, що судом першої інстанції не було з`ясовано реального доходу відповідача, суму кредитних коштів поділено на шість місяців та встановлено середньомісячний дохід.

Також звертає увагу на численні порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час розгляду вказаної справи.

Позивач не скористалась правом подати відзив або пояснення на апеляційну скаргу.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 березня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного розгляду, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 14 вересня 2022 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

09 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб, про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

На теперішній час діти проживають разом з матір`ю.

Як вбачається з інформації наведеної в виписці АТ «Універсал Банк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 01 червня 2021 по 24 листопада 2021 року, наданої на виконання ухвали суду від 29 вересня 2021 року, на рахунок останнього (у вигляді власних поповнень, переказів, виплати відсотків) надійшло грошових коштів на суму 3 778 704,09 грн.

З листа головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 23 листопада 2021 року №91-45447/0/15-21-Вих, наданої на виконання ухвали суду від 29 вересня 2021 року, вбачається, що відповідач за неповний 2021 рік (інформація надана по листопад місяць 2021 року) та частину 2020 року, п`ять разів виїжджав за межі території України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стягуючи аліменти у визначеному розмірі, суд першої інстанції прийняв за основу оскаржуваного рішення лише інформацію наведену в виписці АТ «Універсал Банк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 01 червня 2021 по 24 листопада 2021 року, надану на виконання ухвали суду від 29 вересня 2021 року, відповідно до якої, на рахунок останнього (у вигляді власних поповнень, переказів, виплати відсотків) надійшло грошових коштів на суму 3 778 704,09 грн. Тобто, виходячи з наведених в банківській виписці АТ «Універсал Банк» даних, середньомісячний дохід відповідача становить 629 784,015 грн.

Окрім того, як вбачається з листа головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 23 листопада 2021 року №91-45447/0/15-21-Вих, наданої на виконання ухвали суду від 29 вересня 2021 року, відповідач за неповний 2021 рік (інформація надана по листопад місяць 2021 року) та частину 2020 року, п`ять разів виїжджав за межі території України.

Таким чином аргументи відповідача щодо не можливості сплачувати аліменти у розмірі 25 092,29 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та у розмірі 17 962,04 грн. на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не знайшли свого підтвердження доказами, що містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги з огляду на наступне.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1, 2, 3 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_2 визначила розмір аліментів на утримання дочки у розмірі 17 962,04 гривень та на утримання сина у розмірі 25 092,29 гривень щомісячно, посилаючись, зокрема, на працездатний вік відповідача, на те, що останній має добрі доходи, про що свідчить придання нерухомого та рухомого майна та подорожі закордон.

Однак, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України ОСОБА_2 не надано, а судом першої інстанції також не встановлено наявність належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження того, чи може відповідач надавати матеріальну допомогу у визначеному позивачем розмірі.

Судом першої інстанції було взято за основу оскаржуваного рішення лише інформацію наведену в виписці АТ «Універсал Банк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 01 червня 2021 по 24 листопада 2021 року, надану на виконання ухвали суду від 29 вересня 2021 року, відповідно до якої, на рахунок останнього (у вигляді власних поповнень, переказів, виплати відсотків) надійшло грошових коштів на суму 3 778 704,09 грн. Тобто, виходячи з наведених в банківській виписці АТ «Універсал Банк» даних, середньомісячний дохід відповідача становить 629 784,015 грн.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що вказані кошти не можуть вважатись чистим прибутком.

Матеріалами справи не підтверджена платоспроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Разом з тим, суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, проте сума вказаних аліментів повинна відповідати його матеріальному становищу та стану здоров`я, а також бути необхідною та достатньою для забезпечення належного рівня життя, достатньою для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини.

Наразі суд не взмозі надати оцінку придбанню відповідачем нерухомого майна та, відповідно, походженню грошових коштів для придбання вказаного майна, оскільки ці обставини є предметом розгляду іншої цивільної справи, а саме: про розподіл майна подружжя.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 8000 гривень щомісячно, та утримання неповнолітнього сина сманського ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 000 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Інших доводів стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, встановивши невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу, а оскаржуване судове рішення змінює в частині визначення розміру аліментів та постановляє стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 8000 гривень щомісячно, та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 000 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Даний розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей.

Також колегія звертає увагу, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи

Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів. В решті рішення суду слід залишити без зміни.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявника (див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2022 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень щомісячно починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, а саме з 11 березня 2021 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, а саме з 11 березня 2021 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2«г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 14 вересня 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін