У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши заяву про самовідвід судді у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу Жмеринська механізована дистанція навантажувально розвантажувальних робіт регіональної філії «Південно Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 30.08.2022 судді Заярному А.М. передано для розгляду зазначена справа.

08.09.2022 суддя Заярний А.М. заявив собі самовідвід з тих підстав, що ним як головуючим суддею у даній справі було постановлено ухвалу про залишення вищевказаної позовної заяви без розгляду, тобто суд уже висловив думку стосовно зазначеної позовної заяви.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

В статті 36 ЦПК України визначені підстави для відводу судді. Відповідно до пункту 5 частини 1 цієї Статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглянувши заяву про самовідвід, приходжу висновку, що вищевказані обставини, можуть викликати сумніви в неупередженості судді. Навіть тоді, коли прийняті суддею рішення за наявності вищевказаного є об`єктивними та неупередженими і відповідають закону, у цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до конкретного судді, що підриває авторитет Судової влади.

За сукупності наведених обставин вважаю наявними ознаки перевищення обмежень, визначених пунктом 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України, ст.15 Кодексу суддівської етики та пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, за якими визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою»…«правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

З метою забезпечення гарантованого особі права на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, заява про самовідвід судді підлягає задовленню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 36, 40, 252, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Заярного А.М. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу Жмеринська механізована дистанція навантажувально розвантажувальних робіт регіональної філії «Південно Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді.

Справу передати іншому судді, визначеному у встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Ухвала підписана 19.09.2022