Ухвала

Іменем України

16 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 592/3956/22

провадження № 61-8583ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальна установа Сумської міської ради Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року у складі судді Шияновської Т. В. та постанову Сумського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Кононенко О. Ю., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунальної установи Сумської міської ради Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми, в якому просив зобов`язати директора Комунальної установи Сумської міської ради Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми ОСОБА_3 поновити його на роботі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому у відкритті провадження за вказаним позовом слід відмовити на підставі пункту 3 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У вересні 2022 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та зобов`язати суд першої інстанції відкрити провадження за його позовом.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що в позовній заяві у справі № 592/3744/22 ОСОБА_1 просить зобов`язати Комунальну установу Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми поновити його на роботі, а в позовній заяві у справі № 592/3956/22 він просить саме директора Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми ОСОБА_3 поновити його на роботі. Відтак, заявник вважає, що суди дійшли помилкових висновків про те, що у вказаних справах тотожний предмет та підстави позову.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу, зміст ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року та постанови Сумського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права.

Матеріально-правова вимога позивача повинна спиратися на підставу позову. Підставою позову визнають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2020 року по справі № 133/1967/17 вказав, що визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.

Підстави та предмет позову визначаються позивачем самостійно та зазначаються у позовній заяві.

При вирішенні питання тотожності позовів правове значення мають не ті підстави, якими позивач обґрунтовував позов при зверненні до суду, а підстави, за якими вирішено справу, враховуючи можливість зміни підстав позову за відповідною заявою позивача.

При цьому при заміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який уже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

До аналогічного правового висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 травня 2018 року у справі № 800/442/18.

Відповідно до статті 89 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Згідно зі статтею 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Посадові особи юридичної особи представляють її інтереси у відносинах з іншими особами, тобто уособлюють саму юридичну особу у правовідносинах з іншими особами.

Судами встановлено, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа № 592/3744/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Сумської міської ради Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми про поновлення на роботі. Ухвалою від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Аналіз змісту позовних вимог у справі, що переглядається, свідчить про те, що вони спрямовані до директора ОСОБА_3 як до посадової особи Комунальної установи Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 20, та стосуються її професійної діяльності. Трудовий спір у ОСОБА_1 виник із саме роботодавцем - Комунальної установи Сумською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 20 у зв`язку з його звільненням відповідно до наказу від 31 травня 2022 року.

Таким чином, оскільки Комунальна установа Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 20 є юридичною особою - самостійним суб`єктом у цивільних правовідносинах, а вимога у цій справі про зобов`язання її посадової особи поновити позивача на роботі фактично є тотожною позовній вимозі у справі № 592/3744/22, то правильним є висновок судів попередніх інстанцій про відмову у відкритті провадження у справі.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями, законність та обґрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

Ураховуючи наведене, ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року та постанова Сумського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Сумської міської ради Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 20 м. Суми про поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак