Справа № 627/372/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л. В.

з участю секретаря - Тішакіної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування ,

у с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якому прохає поновити строк звернення до суду та визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування .

В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що її баба ОСОБА_2 являється власницею 1/3 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку успадкувала за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 баба померла. Позивач має намір успадкувати частку майна після баби , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок та пропущений строк для прийняття спадщини.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просить задовольнити.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, під час ухвалення рішення покладався на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є власницею 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку успадкувала по закону ,після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловіка ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 19.03.1990 року. ( а.с. 16 )

Іншу 2/3 частини вищевказаного житлового будинку успадкував за заповітом ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 19.03.1990 року. ( а.с. 17 )

Довідкою Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 02.02.2021 року підтверджується , що будинок збудований в 1963 році та згідно записів погосподарської книги № 4 Пархомівської сільської ради числиться за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ( а.с.18 )

Як свідчить довідка виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 02.02.2021 року , ОСОБА_2 була зареєстрована по АДРЕСА_1 і виписана в зв`язку зі смертю . Заповіт ОСОБА_2 виконавчим комітетом не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_2 в житловому будинку зареєстрованих спадкоємців не було . ( а.с. 19)

Згідно довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» за №568 від 14.09.2021 року та технічного паспорту , підтверджується , що житловий будинок загальною площею 64,10 кв.м по АДРЕСА_1 існує . ( а.с. 22-25)

Матеріалами справи підтверджується , що позивач є онукою ОСОБА_2 ( а.с. 7-12,14)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 05.03.2020 року . (а.с. 15 )

Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування , позивач посилається на відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно та в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно достатті 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини...

Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.3 ст.1223 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки , правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини , яка б належала за законом їхнім матері , батькові , бабі , дідові ,якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої, четвертої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою, четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та третьоїстатті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною першоюстатті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК).

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту23постанови Пленумом Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно достатті 67Закону України«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця, спадкоємець має право, відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), звернутись до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності спадкодавця, що було набуто останнім за життя.

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Отже, якщо до складу спадщини входить нерухоме майно, право власності на яке було набуто за життя померлим, але не було зареєстроване належним чином, державний реєстратор перед видачею витягу вносить відомості про право власності спадкодавця на таке майно у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно шляхом проведення відповідної державної реєстрації права власності за заявою спадкоємця.

Судом встановлено , що після смерті ОСОБА_2 в 2022 році відкрилася спадщина. Спадкоємцями майна померлої ОСОБА_2 є її онуки ОСОБА_1 , 1987 р.н. , та ОСОБА_5 , 1989 р.н. за правом представлення, оскільки їх батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 . ( а.с. 13)

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на час смерті баби були малолітніми особами , та в силу вимог частини четвертої статті 1268 ЦК України, вважаються такими , що прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, кожному із спадкоємців належить 1/6 частина у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .

З метою отримання спадщини позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа № 148/2021 . Однак, постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2021 року, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Обгрунтовуючи свою постанову , нотаріус зазначив про те, що ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви для прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на будинок. (а.с. 21)

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивачем суду не надано доказів того , що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку ,так як вона строк для прийняття спадщини не пропустила , а є такою , що прийняла спадщину , оскільки на час смерті баби була малолітньою особою .Крім того , суду не надано доказів , що нотаріусом визначалося коло спадкоємців за законом після ОСОБА_2 , обсяг спадкового майна та частка кожного зі спадкоємців у спадщині . Окрім того , відсутні докази , що позивач зверталася до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію права власності спадкодавця , а саме свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.1999 року і в неї існують перешкоди для отримання правовстановлюючого документу на 1/3 частку будинку ,що належить ОСОБА_2 .

Оскільки , визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають залишенню без задоволення .

Керуючись ст.1220, 1266, 1268 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 81, 83, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - в і д м о в и т и .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16.09.2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, юридична адреса : вул. Охтирська, 1, смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, 62002.

Суддя Л. В. Вовк