Справа № 522/9354/22
Провадження № 2-з/522/286/22
УХВАЛА

19 вересня 2022 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судових засідань Тофан Л.Р.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дмітрієва Р.Б. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайло Ігоря Івановича про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності,

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайло Ігоря Івановича про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності.

Позивач просив встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 2012 року по даний час; Визнати квартиру, загальною площею 210 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; Визнати недійсним договір дарування квартири загальною площею 210 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 17.02.2017 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. та зареєстрований у реєстрі за № 94; Скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайла І.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.02.2017 року за № 33951467 на підставі якого було зареєстровано права власності ОСОБА_3 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з наслідком чого припинити право власності (номер запису 19113020) ОСОБА_3 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 28 липня 2022 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

26 серпня 2022 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Дмітрієва Р.Б. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування зазначено, що відповідач має можливість відчужити належну їй квартиру та такі дії призведуть до того, що виконання ухваленого на користь позивача рішення суду в частині визнання правочину дарування недійсним та визначення ідеальної частки в спільному майні буде взагалі неможливим. Заявник вважає, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у разі задоволенні позовних вимог, тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що виступає предметом позову, пов`язано з предметом позову, а його невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду, а відтак й порушить права заявника на судовий захист та право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна.

З урахування перебування судді Приморського районного суду м. Одеси в щорічній відпустці з 15.08.2022 року по 15.09.2022 року, судом 16 вересня 2022 року отримано відповідну заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Предметом позовних вимог позивача з поміж іншого є вимога про визнання недійсним договору дарування квартири загальною площею 210 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 17.02.2017 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. та зареєстрований у реєстрі за № 94 та скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайла І.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.02.2017 року за № 33951467 на підставі якого було зареєстровано права власності ОСОБА_3 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з наслідком чого припинити право власності (номер запису 19113020) ОСОБА_3 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Заявлені позивачем вид заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно є доцільним заходом забезпечення позову по справі, співмірними з заявленими вимогами.

Зміст позовних вимог свідчить про те, що між сторонами існує спір за яким позивач просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_2 за період якого чоловік придбав квартиру та приховав від неї даний факт та в наступному за договором дарування відчужив спірну квартиру на користь відповідача ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що вищезазначене спірне майно придбано сторонами під час перебування у фактичних шлюбних відносинах, за їх спільні кошти, а тому є спільною власністю подружжя.

За таких обставин, враховуючи, що предметом даного позову є вимоги про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2 , укладеного між відповідачами та поділ спільного сумісного майна між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , яке може бути відчужене до вирішення справи по суті, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, тому суд дійшов висновку про необхідність накладення арешту на квартиру.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1)позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову (з відповідними змінами)» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна яке є предметом позовних вимог передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 149, 153, 157, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дмітрієва Р.Б. про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська