СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/85/22
ун. № 2-2658/09
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва в складі

головуючого судді Єросова І.Ю.,

при секретарі судових засідань Ткачук К.В.,

за участю представника скаржника Нікіпелової К.Є.,

представника стягувача Ткачук О.В.,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича(02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 26), стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1), заінтересована особа: Державне підприємство «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6) у виконавчому провадженні №68082137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2658/09, виданого 18.05.2011 р. Святошинським районним судом м. Києва

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва, з вищезазначеною скаргою у якій просить визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо передачі нерухомого майна боржника ОСОБА_1 на реалізацію в межаж виконавчого провадження №68082137, а саме: 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 , шляхом проведення електронних торгів на електронному майданчику ДП «Сетам».

В обгрунтування чого вказує, що за адресою вищезазначеного нерухомого майна прописані неповнолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не було враховано при передачі майна на реалізацію, оскільки приватний виконавець не повідомив органи опіки та піклування про зазначену дію та не отримав дозволу на вчинення відповідної дії у виконавчому провадженні згідно вимог законодавства. Додатково повідомляє, що ОСОБА_1 при описі частки квартирі присутній не був, вказана частина квартири є лише додатковим майном, яке не слід стягувати у першочерговому порядку.

25.07.2022 р. на адресу суду надішло запереченння від представника стягувача ОСОБА_5 , у яких вона заперечує проти задоволення скарги.

01.08.2022 р. на адресу суду надійшли пояснення від приватного виконавця, у яких він просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на належне виконання вимог законодавства щодо реалізації 1/5 частки квартири ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник скаржника просить скаргу задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у скарзі. Додатково повідомляє, що право власності на 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 належить матері дітей, яка є дружиною скаржника.

У судовому засіданні представник стягувача просить відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що матері дітей на момент розгляду справи належить 1/5 частки зазначеної квартири, що зумовлює можливість користування зазначеною квартирою дітьми, та реалізація 1/5 частини зазначеної квартири, яка належить ОСОБА_1 не має необхідної умови отримання дозволу опіки та піклування.

Суд, проаналізував матеріали справи, заслухав пояснення учасників справи, виходить з наступного.

За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. постановою від 11.01.2022 р. відкрито виконавче провадження №68082137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2658/09, виданого 18.05.2011 р. Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого: АДРЕСА_4 , солідарно - на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (м. Київ. 03087. вул. Єреванська. буд. 1. , МФО 320478) 39742, 94 доларів США та 7105 грн. 66 коп. заборгованості за кредитним договором, 1730 грн. 00 коп. судових витрат, а всього на загальну суму 39742, 94 доларів США (на р/р НОМЕР_3 ) та 8835 грн. 66 коп. (на р р НОМЕР_4 ). Стягнення з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає: АДРЕСА_3 - на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (м. Київ, 03087, вул. Єреванська, буд. 1 - штрафні санкції в розмірі 10945 грн. 00 коп. .980). Звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки "HYUNDAI", модель HD-78-06E, 2008 p. випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_5 ? колір синій, тип ТЗ - вантажний евакуатор, р/н НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає: АДРЕСА_3 .

20.01.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди; постанову про арешт коштів боржника; постанову про арешт майна боржника.

19.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описана 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 .

24.01.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, для експертної оцінки арештованого майна - 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 .

22.02.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. складено повідомлення учасників виконавчого провадження про визначення вартості арештованого майна.

04.06.2022 р. ОСОБА_1 направлено на адресу виконавця повідомлення про про наявність зареєстрованого місця проживання неповнолітніх осіб за арештовами майном, а саме 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 .

03.06.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. складена заявку на реалізацію арештованого майна.

Таким чином, судом встановлено, що виконавцем вчинялися дії по виконанню судового рішення та була винесена постанова про опис та арешт майна боржника, а саме 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про зареєстроване місце проживання особи, неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 з 25.05.2006 р.н. по теперішній час.

Відповідно до довідки про зареєстроване місце проживання особи, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 з 02.02.2012 р. по теперішній час.

Відповідно до довідки про зареєстроване місце проживання особи, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 з 24.03.2017 р. по теперішній час.

Відповідно до приписів ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Крім того, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства передбачених п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із пунктом 1 та 6 частини другої ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Виконавець, крім іншого, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ч.ч. 1-4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти)боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У частині першій-третій статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Таким чином посилання скаржника на той факт, що вказана 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 є лише додатковим майном, та першочергове звернення стягнення на нього суперечить вимогам законодавства є необгрунтованим.

Відповідно до п. 25 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, у разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Скаржник також посилається на той факт, що не був присутній при описі зазначеної частки квартири, в той же час, приватним виконавцем надано докази присутності понятих при описі зазначеної частки квартири (примірник постанови про опис та арешт майна боржника, що наданий приватним виконавцем), з чого вбачається, що приватним виконавцем належним чином дотримано вказану процедуру.

Як на підставу для визнання неправомірними дій приватного виконавця по винесенню постанови про опис та арешт майна заявник посилається на обставину реєстрації та фактичного проживання дітей у квартирі. В той же час повідомляє, що право власності на зазначену квартиру ( 1/5 частка) також наявне у матері дітей, які зареєстровані квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною другою ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до приписів ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» , держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Пунктом 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Разом з тим, право користування дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не визначено як право користування саме на 1/5 частину квартири, яка належить батькові дітей ОСОБА_1 , щодо частки якого була розпочата процедура реалізації квартири. Сам ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомив, що 1/5 частина квартири АДРЕСА_2 належить також матері дітей. Вказані обставини дають підстави вважати, що разом з реалізаціює частки квартири ОСОБА_2 діти, право користування яких не визначено щодо саме його частки квартири, та матір яких продовжує мати у властності 1/5 частку зазначеної квартири, не позбавлені можливості фактичного користування частиною зазначеної квартири. Така обставина свідчить про те, що процедура реалізації 1/5 частини квартири ОСОБА_2 жодним чином не порушує права дітей та не потребує від виконавця дій передбачених у разі реалізації всього об`єкту нерухомості у якому наявне право користування дітей.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки судом не встановлено порушень виконавцем вимог законодавства, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 18, 447, 450-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича(02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 26), стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1), заінтересована особа: Державне підприємство «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6) у виконавчому провадженні №68082137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2658/09, виданого 18.05.2011 р. Святошинським районним судом м. Києва, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова