Справа № 503/692/22
Провадження № 2/503/237/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Журби С.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на майно належне спадкодавцеві. В свою чергу позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем спадкодавця ОСОБА_2 за заповітом. Однак, в передбачений законом шестимісячний строк позивач не подала заяви про прийняття спадщини через віддаленість свого проживання - АДРЕСА_1 від місця відкриття спадщини та знаходження спадкового майна - с. Писарівка Подільського району (на той час Кодимський район) Одеської області, а також у зв`язку з тим, що їй не було відомо про те, що ОСОБА_3 склала на її ім`я заповіт. При цьому, позивач вважає зазначені вище обставини поважними причинами пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим на теперішній час позивач змушена пред`явити відповідний позов, в якому просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.06.2022 року ухвалою суду (а.с.16-17) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження, а також витребувано інформацію з Кодимської міської ради Одеської області та Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання своєчасно повідомлялася належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка її представника - адвоката Трегубчака Ю.В. від 21.07.2022 року (а.с.27). При цьому, 19.07.2022 року та 13.09.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли заяви (а.с.24, 31) про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначала про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача - Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання відповідач був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка його представника від 21.07.2022 року (а.с.28). При цьому, відповідач подав до суду клопотання від 12.07.2022 року № 03-17/1756 (а.с.29) та від 27.07.2022 року № 03-17/1922 (а.с.29) про розгляд справи за відсутності його представника, в яких також зазначив, що визнає в повному обсязі позовні вимоги позивача. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім цього, згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що за життя, а саме 28.09.2004 року, ОСОБА_2 , яка проживала в с. Писарівка Кодимського району Одеської області, склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону буде мати право заповіла ОСОБА_1 , про що свідчить відповідний заповіт, посвідчений посадовою особою виконавчого комітету Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 60 (а.с.9).

Згідно інформації від 12.07.2022 року, наданої Кодимською міською радою Одеської області за № 03-17/1755 (а.с.22), заповіт складений ОСОБА_2 28.09.2004 року не скасований та не змінювався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Писарівської сільської Кодимського району Одеської області 04.10.2004 року (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Однак, в передбачений законом шестимісячний строк позивач ОСОБА_3 не подала заяви про прийняття спадщини.

В свою чергу, згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) і від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18).

Водночас із цим абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, в листі пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнавались: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (правовий висновок висловлений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) і від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18).

Висновки суду

- щодо віддаленості місця проживання позивача, як поважної причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини:

Віддаленість місця проживання позивача від місцезнаходження спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 756/2764/15-ц (провадження № 61-29705св18).

- щодо необізнаності позивача про наявність заповіту, як поважної причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини:

В позовній заяві позивач зазначає, що їй стало відомо про існування заповіту, складеного ОСОБА_2 на її ім`я лише в квітні 2022 року, у зв`язку із чим нею був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який закінчився 02.04.2005 року.

Відповідно ст. 1255 ЦК України, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

Водночас із цим, відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII (в редакції чинній на момент відкриття спадщини), нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з вимогами абзацу п`ятого підпункту 2.2 пункту 2 Глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, однією з підготовчих дій нотаріуса перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна є повідомлення про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не заводилась, про що свідчить лист-відповідь Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області від 01.09.2022 року № 382/01-16 (а.с.30), внаслідок чого у останньої не було відомостей про відкриття спадщини.

Відповідно до інформації від 12.07.2022 року, наданої Кодимською міською радою Одеської області за № 03-17/1755 (а.с.22), як правонаступником Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області, повідомлення (виклик) спадкоємців після відкриття спадщини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі, у визначений судом строк не здійснювалось.

Аналізуючи надані докази та встановлені судом обставини, суд вважає, що необізнаність позивача ОСОБА_1 про існування заповіту, складеного на її ім`я ОСОБА_2 за свого життя, є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому, суд також враховує ту обставину, що інші спадкоємці після смерті спадкодавця ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини в держнотконтору не звертались і спадкова справа не заводилась, про що також свідчить лист-відповідь Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області від 01.09.2022 року № 382/01-16 (а.с.30).

Ураховуючи вище викладене та прийняте судом визнання позову відповідачем суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 1270, 1272 ЦК України, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області; місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, буд. 106; ідентифікаційний код юридичної особи в , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю шість місяців з моменту набрання даним судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко