Справа № 466/4986/22
Провадження № 2/466/1852/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 вересня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П. Т., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича, ОСОБА_2 про скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та скасування акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, -

в с т а н о в и в:

14 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича, ОСОБА_2 про скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та скасування акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

13 червня 2022 року на адресу суду позивачем подано клопотання про зменшення судового збору або відстрочення чи розстрочення оплати судового збору до моменту ухвалення судового рішення по даній справі, посилаючись на фінансовий стан.

Вказав, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік та долучив інформацію з ГУ ДПС у Львівській області щодо свого фінансового стану.

Дослідивши подане клопотання, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3ст. 136 ЦПК України). Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Згідно зі ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст.77,78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У пункті 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

При цьому, питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином у клопотанні про відстрочку сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Порушуючи питання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви позивач посилається на фінансовий стан, вказав, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік, долучивши інформацію з ГУ ДПС у Львівській області.

На підтвердження надав інформацію з ГУ ДПС у Львівській області відносно себе, гр. ОСОБА_3 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2022 року.

Разом з тим, у відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 03.08.2022 за № 1305-2022-0001035 не зазначено інформації про доходи позивача ОСОБА_3 за 1-4 квартали 2021 року.

Відтак, оскільки із відомостей за № 1305-2022-0001035 не встановлено доходів позивача за 1-4 квартали 2021 року, інших доказів на підтвердження неможливості отримання доходів за цей період позивачем не надано, тому такі відомості не можуть бути враховані судом у якості обґрунтування клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Позивачем не надано суду достатніх належних та допустимих доказів, які свідчили б про його скрутне матеріальне становище і про неможливість сплатити судовий збір при пред`явленні позову. Судом не встановлено інших обставин, які б свідчили про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору позивачем, тому приходжу висновку, що у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_3 про зменшення судового збору або відстрочення чи розстрочення оплати судового збору до моменту ухвалення судового рішення поданій справі, слід відмовити.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.

Відтак, враховуючи ту обставину, що позивачем у даній позовній заяві заявлено позовну вимогу немайнового характеру, відтак останньому необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

З урахуванням вищенаведеного вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича, ОСОБА_2 про скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та скасування акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, слід залишити без руху з наданням позивачу строку у п`ять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, що зазначені у даній ухвалі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.136,185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору або відстрочення чи розстрочення оплати судового збору до моменту ухвалення судового рішення по справі - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича, ОСОБА_2 про скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та скасування акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку неусунення зазначених в ухвалі недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: П. Т. Едер