Справа № 510/976/22
Провадження № 2/510/988/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2022 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не явилась, від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не явився, в позові просив розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи, у судове засідання не явилась, від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про одруження; копія довідки про склад сім`ї ОСОБА_1 від 28.06.2022р. № 154; копія довідки виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.06.2022р. № 157; копія довідки Державного агентства меліорації та рибного господарства України Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області від 27.06.2022р. копія довідки про доходи ОСОБА_1 ; копія довідки Новосільського закладу загальної середньої освіти Ренійської міської ради від 27.06.2022р. № 88; копія витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 24.02.2006р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2006р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; копія будинкової книги прописки громадян проживаючих у будинку АДРЕСА_1 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 16.11.2007 р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у зв`язку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, сумісного господарства не ведуть, відповідач знаходиться за кордоном, спору щодо спільного майна немає. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, сторони наполягали на його розірванні.

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За домовленістю сторін після припинення шлюбних відносин діти залишились проживати разом із позивачем і на сьогоднішній день постійно проживають із ним за адресою: АДРЕСА_1 . Діти повністю знаходяться на утриманні батька. Позивач повністю опікується інтересами та потребами дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за їх розвитком та їх здоров`ям. Матір дітей перебуває за кордоном, під час перебування в Україні позивач не чинить їй перешкод у спілкуванні з дітьми. Але, виходячи з того, що увесь останній час діти проживають разом із позивачем він просить суд визначити місце проживання дітей разом із ним.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Щодо вимог про визначення місця проживання дитини із батьком, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Із листа служби у справах дітей Ренійської міської ради від 15.08.2022р. № 01-37/505, вбачається, що служба не заперечує проти задоволення позовних вимог, у зв`язку із результатами обстеження умов проживання дітей, батька, який бажає проживати з дітьми, а також на підставі протоколів проведених бесід з дітьми, заяви матері, що вона не проти визначення місця проживання з батьком за умови не чинити перешкод для спілкування з матір`ю.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 ..

Крім того, суд зауважує, що матір дітей, у разі визначення місця проживання дітей з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, турботі відносно дітей та участі у вихованні дітей і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 19,51, 56, 110-112, 114, 140-155, 160-161 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 16.11.2007 року Новосільською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 13, що мають двох малолітніх дітей - розірвати.

Визначити місце проживання дітей: доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем його реєстрації або проживання.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков