Провадження № 2/752/3940/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

16 серпня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

у жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 , через представника за довіреністю ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь у відшкодування матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням її автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП): у відшкодування відновлювального ремонту автомобіля 129461,51 грн., 3 % річних в сумі 7725 грн. 12 коп., відшкодування інфляційних втрат 16543 грн. 69 коп., у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом справи (пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовки до її розгляду: витрати на юридичну допомогу) 12100 грн.

На мотивування своїх позовних вимог вказує, що 18.10.2019 р. о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Київ вул. Васильківська 90, сталася ДТП за участі належного позивачці автомобіля «BMW 318», д.н. НОМЕР_1 та автомобіля «Audi», д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/22509/19 від 02.12.2019 р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні даної ДТП, він був притягнутий до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Згідно з Централізован ої Бази МТСБУ цивільно-правова відповідальність Позивача і Відповідача на момент ДТП не була застрахована.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На виконання вимог чинного законодавства Позивач замовив проведення незалежної автотоварознавчої оцінки КТЗ. Порядок розрахунку розміру заподіяної шкоди встановлюється Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон України «Про оцінку майна»).

Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого КТЗ №01-24/10 завданого власнику транспортного засобу «BMW 318», д.н. НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту складає 129461 грн. 51 коп. Відповідача викликали на огляд транспортного засобу телеграмою, однак останній не з`явився.

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2019 р. по справі №761/14285/16-ц. позивач не зобов`язаний надавати будь-які акти виконаних робіт на підтвердження понесених збитків, оскільки це суперечить положенням ст. 22 ЦК України, відповідно до якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зі змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок потерпілого надати акт виконаних робіт, тоді як розмір понесених збитків підтверджується висновком експертного дослідження згідно чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 753/286/16-ц від 11.04.2019 р.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №. 206/3219/15-ц від 19 липня 2021 року, -«оскільки коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу та його складових частин ураховується при визначенні матеріального збитку, який відшкодовується страховиком, натомість при визначенні розміру відшкодування, яке підлягає стягненню з винної особи, ураховується принцип повного відшкодування шкоди потерпілому, зокрема відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (ст.ст. 1192, 1194 ЦК України)».

Також дана позиція була підтримана в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 757/33065/18-ц від 21 липня 2021 року.

У зв`язку із цим позивач вважає, що відповідач має сплатити йому вартість відновлюваного ремонту в сумі 129461 грн. 51 коп.

Так як Відповідач не здійснив виплату цієї конкретної суми на користь Позивача, то він зобов`язаний сплатити додатково 3 % річних і інфляційні збитки.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори и інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Позивач вважає, що враховуючи наведене, відповідач зобов`язаний сплатити йому 3% річних, що становить 7 725 грн. 12 коп. , та інфляційні втрати в розмірі - 16 543 грн. 04коп.

Позивач зазначає, щоне маючи юридичної освіти та відповідних знань в галузі права, з метою захисту своїх прав та інтересів він змушений був звернутись за юридичними послугами. Та 30.10.2019 р. між ним як Позивачем - ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 було укладено Договір № 30/10/2019-ЦС про надання юридичних послуг на представництво його інтересів в усіх органах державної влади та підготовку юридичних та процесуальних документів щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталось 18.10.2019 р.

Вартість юридичних послуг за Договором № 30/10/2019-ЦС від 30.10.2019 р. про надання юридичної допомоги становить 8500 грн. 00 коп. за надання юридичних послуг (надання всіх необхідних процесуальних документів) щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП та підготовки документів для суду першої інстанції, та 1200 грн. - за участь представника в одному судовому засіданні в межах м. Києва. Орієнтований розрахунок судових витрат: 1 540 грн. 00 коп.- по сплаті судового збору, та 12 100 грн. - витрати на юридичні послуги, які позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду від 22.10.2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження по справі, без повідомлення сторін(а.с.51).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався.

Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «BMW 318» д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7).

18.10.2019 р. о 20 год. 45 хв. за адресою: м. Київ вул. Васильківська 90, сталася ДТП за участі належного позивачці автомобіля «BMW 318»д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , та автомобіля «Audi», д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб позивачки отримав механічні ушкодження.

Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/22509/19 від 02.12.2019 р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та він був притягнутий до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. (а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність Позивача і Відповідача на момент ДТП не була застрахована. (а.с.37,38).

Згідно ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 вказаної статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Порядок розрахунку розміру заподіяної шкоди встановлюється Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На виконання вимог чинного законодавства Позивач замовив проведення незалежної автотоварознавчої оцінки транспортного засобу автомобіля «BMW 318»д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого КТЗ № 01-24/10 завданого власнику транспортного засобу «BMW 318», д.н. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту складає 129 461 грн. 51 коп. (а.с.9-31).

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач має сплатити позивачу встановлену у звіті Звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого КТЗ №01-24/10 вартість відновлюваного ремонту в сумі 129 461 грн. 51 коп.

Так як Відповідач не здійснив виплату суми на користь Позивача, то він зобов`язаний сплатити позивачу додатково 3 % річних і інфляційні збитки.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори и інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Суд погоджується із зробленим позивачем розрахунком 3% річних, що становить 7 725 грн. 12 коп. , та інфляційні втрати, що становить 16 543 грн. 04 коп., викладеному на а.с.46.

Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 понесених позивачкою витрат по сплаті судового збору та інших витрати, пов`язані з розглядом справи, витрат на юридичну допомогу у розмірі 12100 грн., то у цій частині позовних вимог суд приходить до наступного.

У відповідності до ст.133 ЦПК України(види судових витрат), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1540 грн.(а.с.4).

Доказів витрат понесених по проведенню оцінки вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого вказаному у Звіті про оцінку КТЗ №01-24/10 від 28.10.2019 року позивачем не надано.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача у відшкодування витрат на юридичні послуги ФОП ОСОБА_3 в розмірі 12100 грн.

При цьому позивач посилається на те, що 30.10.2019 р. між ним як та ФОП ОСОБА_3 було укладено Договір № 30/10/2019-ЦС про надання юридичних послуг на представництво його інтересів в усіх органах державної влади та підготовку юридичних та процесуальних документів щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталось 18.10.2019 р. Загальна вартість юридичних послуг за Договором №30/10/2019-ЦС від 30.10.2019 р. склала 12 100 грн.

Таким чином позивач просить стягнути з відповідача витрати по наданню юридичних послуг здійснених фізичною особою-підприємцем.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді».

Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, у задоволенні вимоги про відшкодування 12100 грн. як витрат понесених позивачем на надання юридичних послуг ФОП ОСОБА_3 слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 509, 524, 533, 534, 535, 625, 1160, 1187, 1188, 1192, ЦК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 131-2 Конституції України, ст. ст.13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди внаслідок відновлюваного ремонту автомобіля 129461 грн. 51 коп. (сто двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят одну гривню 51 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 7725 грн. 12 коп., та інфляційні втрати в розмірі 16543 грн. 04 коп., що загалом становить 24268,16 грн. (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят вісім гривень 16 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1540 грн.(одну тисячу п`ятсот сорок гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко