ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/2060/21 Номер провадження 22-ц/814/3742/22Головуючий у 1-й інстанції Попова О.Г. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку провадження без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківського області від 09 листопада 2021 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені) у справі за позовом Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року КС «Лозівський взаємний кредит» звернулася до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким стягнути на її користь у солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по відсоткам за ставкою 90% річних за договором споживчого кредита від 19 квітня 2014 року за період з березня 2016 року (частково) по травень 2021 року у сумі 99 362 грн 82 коп.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідачі боржник за кредитним договором і поручитель, не виконували належним чином свої зобов`язання з повернення кредитних коштів. Рішенням суду від 14 квітня 2016 року з відповідачів стягнута заборгованість за кредитним договором. Проте, за станом на квітень 2021 року існує непогашена заборгованість, яка розрахована за ставкою 90% річних відповідно до п.3.1. кредитного договору.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківського області від 09 листопада 2021 року позовні вимоги КС «Лозівський взаємний кредит» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Лозівський взаємний кредит» за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПДЗ № 387 від 19.06.2014 року заборгованість по відсотках із застосуванням процентної ставки 90% річних (ч.2 ст.625 ЦК України) за березень 2016 року (частково) - травень 2021 року включно в розмірі 99 362 грн 82 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Лозівський взаємний кредит» витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1 135 грн з кожного.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції не встановив усіх істотних обставин, а саме те, що рішенням Лозівського районного суду Харківської області від 22 березня 2016 року у справі № 629/515/16-ц вже стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором ПДЗ №387 від 19 червня 2014 року, яка включала заборгованість по тілу кредита (прострочена і залишок), а також заборгованість по сплаті відсотків.

За станом на 01 липня 2021 року вказане рішення суду виконане, отже суд мав врахувати при вирішенні спору висновки Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2021 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.01.2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.01.2022 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду та призначено справу до розгляду в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

У відзиві КС «Лозівський взаємний кредит» звертається увага, що заявлена позивачем сума заборгованості є процентами за неправомірне користування відповідачами кредитними коштами поза межами строку дії договору, яка розрахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, тому доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2014 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПДЗ №387, згідно якого останній надано кредит в розмірі 30 000 грн, під 54% річних, загальним строком користування 36 місяці, з обов`язком повернути кредит до 19.06.2017 року.

Пунктом 3.1. кредитного договору встановлено, що позичальник сплачує проценти за користування кредитом у сумі 54% річних від суми залишку кредита за кожен день користування коштами. У разі порушення строку погашення кредита, але не раніше першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредита, на прострочену суму платежу нараховується 90% річних.

У відповідності до п.3.3 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок банку не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця.

Згідно п.4.2 договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту відповідач зобов`язується отримувати пенсію в Барвінківському відділенні "Ощадбанку та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку протягом 36 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення цього договору.

Оскільки п.3.3 договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то ОСОБА_1 18.06.2014 року уклала з КС «ЛВК» договір довгострокового доручення вкладника на списання коштів протягом 36 місяців по 1 710 грн, починаючи з 07.07.2014 року.

Пунктом 5.4.3 кредитного договору передбачено, що позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин у договорі.

19.06.2014 року між ОСОБА_2 і КС «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір поруки №387/03. Згідно договору ОСОБА_2 поручається перед кредитором за належне виконання позичальником, ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору ПДЗ №387 від 19.06.2014 року, а саме повернення кредиту у сумі 30 000 грн та відсотків, а також можливих пені, неустойки, судових витрат.

Рішенням Лозівського районного суду Харківської області від 22 березня 2016 року задоволений позов КС «Лозівський взаємний кредит» : стягнуто на її користь у солідарному порядку із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за договором споживчого кредита ПДЗ №387 від 19.06.2014 року у розмірі 32 528,19 грн, з яких 5 894,71 грн заборгованість за кредитом, 6 977,96 грн заборгованість по відсотках, 19 655,52 грн залишок по кредиту.

Постановою державного виконавця від 18 червня 2021 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №629/515/16-ц, виданого Лозівським районним судом Харківської області на виконання рішення від 22 березня 2016 року, закінчено у зв`язку із його фактичним виконанням у повному обсязі.

Згідно довідки КС «Лозівський взаємний кредит» заборгованість по несплаченим відсоткам (90% річних) за договором споживчого кредита ПДЗ №387 від 19.06.2014 року за період з березня (частково) 2016 року по травень 2021 року складає 99 362 грн 82 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03 травня 2022 року (справа № 625/41/16-ц) викладені такі правові висновки.

«Тобто, у постановах Великої Палати Верховного Суду зазначається, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.

У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

У постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тлумачення умов укладеного сторонами справи договору щодо наслідків порушення відповідачем строків повернення позичених коштів має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання цивільно-правової відповідальності, в тому числі за порушення грошового зобов`язання, враховуючи, що за пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.»

У справі, що переглядається, позивач обгрунтовує заявлені вимоги змістом п.3.1 кредитного договору, стверджуючи, що сторони обумовили відповідальність позичальника за неправомірне користування кредитними коштами поза межами строку дії договору у виді нарахування процентів за ставкою 90% річних.

Пунктом 3.1. кредитного договору встановлено, що позичальник сплачує проценти за користування кредитом у сумі 54% річних від суми залишку кредита за кожен день користування коштами. У разі порушення строку погашення кредита, але не раніше першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредита, на прострочену суму платежу нараховується 90% річних.

У пункті 3.3 договору «сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є додатком №1 до цього договору…»

Графік погашення кредиту та процентів (додаток №1 до договору) встановлює, що платежі мають бути здійснені з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року включно.

Кредитний договір не містить окремих положень та/або умов про нарахування процентів за неправомірне користування кредитом після закінчення строку кредитування.

Отже, проаналізувавши зміст кредитного договора у цілому, апеляційний суд приходить до висновку, що передбачений пунктом 3.1 збільшений розмір процентів - 90% річних від суми непогашеної заборгованості, нараховується виключно в межах строку кредитування, а тому після припинення кредитного договору до позичальника має застосовуватися міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбачена статтею 625 ЦК України.

У підтвердження заявленої суми нарахованих процентів позивач подав суду довідку (а.с.13), зміст якої не дає можливості встановити, яким чином нараховані проценти. Такий документ не є доказом у розумінні ч.1 ст.76 ЦПК України. У позові також відсутнє обґрунтування порядку нарахування процентів.

З огляду на встановлене, заявлений позов не є обґрунтованим, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п.2, ст.376 ч.1 п.4, ст.382, ст.384 ЦПК України апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківського області від 09 листопада 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

Кредитній спілці «Лозівський взаємний кредит» відмовити за недоведеністю у задоволенні позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2022 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов