Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/595/22
Провадження № 2/475/250/22
У Х В А Л А

20.09.2022смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі судді Кривенко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ч.3 ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна, серед іншого, містити:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Так, в позовній заяві позивачка вказує лише місце народження відповідача та не зазначає місце проживання чи перебування відповідача.

Також позивачка в позові вказує, що в шлюбі з відповідачем спільних дітей немає, проте у позові не зазначає про те, що відповідач ОСОБА_2 не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, або ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу є неможливим, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із п. 3, 4 Постанови Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами ДРАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК.

При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Позивачем у позові не обґрунтовані підстави для розірвання шлюбу в судовому порядку та наявність перешкод для розірвання шлюбу через органи ДРАЦС у відповідності до ст.106 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.106 Сімейного кодексу України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Для розірвання шлюбу між подружжям, що не має неповнолітніх дітей, за рішенням суду позивач має вказати підстави, що унеможливлюють його розірвання у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З метою належної реалізації прав громадян звертаємо увагу на необхідність відображення в позовах про розірвання шлюбу, поданих та до суду інформації про вибір особою прізвища після розірвання шлюбу.

Проте позивачкою в позові не вказано яке прізвище залишити після розірвання шлюбу, так як згідно копії паспорта позивачка двічі одружена, тобто не конкретизовано прізвище.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ч.3 ст.175 ЦПК України.

З урахуванням зазначеного позивач у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали має усунути вказані недоліки шляхом викладення позовної заяви в новій редакції з зазначенням підстав, що унеможливлюють розірвання шлюбу у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС, конкретизувати яке залишити прізвище після розірвання шлюбу та вказати місце проживання відповідача.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи зазначене, керуючись ст.185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених недоліків у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що інакше заява буде вважатись неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити позивачеві.

суддя : О. В. Кривенко