Провадження № 2/761/4270/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря Голуб Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Капітал», третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання трудових відносин припиненими,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Капітал», третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, в якому просить визнати припиненими трудові відносини між ТОВ «Стандарт Капітал» та директором ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням за власним бажанням.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 04.07.2014 його призначено на посаду директора ТОВ «Стандарт Капітал» на підставі протоколу № 20 Загальних зборів учасників ТОВ «Стандарт Капітал» від 04.07.2014.

Однак, в подальшому, 10.11.2020 ним було прийнято рішення про звільнення із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП.

Вказує, що з метою припинення трудових відносин ним, на підставі Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», статуту відповідача, було вирішено скликати Загальні збори учасників Товариства, про що було винесено наказ № 27/11 від 27.11.2020 та надіслано Учаснику відповідача поштове повідомлення про скликання та проведення Загальних зборів.

Проте, у призначений день та час, Загальні збори учасників Товариства не відбулися з причин неявки Учасників Товариства.

За таких обставин, позивач вважає, що внаслідок бездіяльності Учасників Товариства «Стандарт Капітал», яка полягає у не розгляді та у невжитті заходів для прийняття рішення про його звільнення, в межах статутної діяльності Товариства, були порушені його трудові права, зокрема, його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації, які повинні бути поновлені судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 16.04.2021 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання, яке призначене на 16.02.2022 позивач не з`явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, поважність причин неявки не повідомляв.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третіх осіб, на підставі наявних в справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі протоколу № 20 Загальних зборів учасників ТОВ «Стандарт Капітал» від 04.07.2014 ОСОБА_1 призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Капітал».

На підставі протоколу № 20 Загальних зборів учасників ТОВ «Стандарт Капітал» від 04.07.2014, 07.07.2014 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Стандарт Капітал», що підтверджується Наказом директора ТОВ «Стандарт Капітал» № 45-К від 07.07.2014, а також Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 22.03.2021.

В подальшому, позивач виявив бажання припинити трудові відносини з відповідачем, у зв`язку з чим, 12.11.2014 на поштову адресу ТОВ «Стандарт Капітал» ним була направлена заява про звільнення за власним бажанням від 10.11.2020, на підставі ст. 38 КЗпП України.

Також, з метою звільнення із займаної посади директора Товариства, позивачем було вирішено скликати та провести 29.01.2021 о 10.00 год. за адресою: вул. Артема, 103, літ. А, м. Київ, Загальні збори учасників ТОВ «Стандарт Капітал», про що було винесено відповідний Наказ № 27/11 від 27.11.2020 та повідомлено Учасників Товариства поштовим зв`язком.

Однак, Загальні збори учасників ТОВ «Стандарт Капітал» не відбулися, про що Директором ТОВ «Стандарт Капітал» ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Ганчук Г.В. складено відповідний Акт від 29.01.2021.

Відповідно до Статуту ТОВ «Стандарт Капітал», затвердженого Загальними зборами Учасників ТОВ «ТОВ «Стандарт Капітал» Протоколом № 19 від 10.10.2013 Засновниками Товариства є Учасник - Акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю «Бретстет Холдінгс Лімітед», яка є юридичною особою, створеною та зареєстрованою на території Британських Віргінських Островів, офіс за адресою: а.с. 3175, Род Таун, Тортола, Британські Віргінсьіх Острови, реєстраційним номер 1598582.

Відповідно до п. 6.1. Статуту Статутними органами управління Товариства є: Загальні збори Учасників Товариства; Директор; Ревізійна комісія.

За п. 6.2. Статуту Вищим органом Товариства є Загальні збори Учасників.

Загальні збори Учасників правомочні приймати рішення з будь-яких питань діяльності Товариства. Кожен Учасник Товариства має голос у вирішенні питання діяльності Товариства, крім випадків передбачених законом.

Загальні збори вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

Згідно п. 6.3. Учасники повідомляються про проведення Загальних зборів Учасників персонально із значенням часу і місця проведення зборів та порядку денного, Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за тридцять днів до скликання Загальних зборів Учасників.

Відповідно до п. 6.5. в період між Загальними зборами Учасників функції оперативного керівництва покладаються на виконавчий орган Товариства - Директора Товариства, який підзвітний тільки Загальним зборам Учасників Товариства.

Згідно п. 6.3, п. 6.6.3. до виключної компетенції Загальних зборів Учасників належать обрання та відкликання з посади директора товариства.

Так, частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з вимогами статті 186 ЦПК України до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, директор підприємства є виконавчим органом, що призначається засновниками. Питання обрання, звільнення та відкликання членів виконавчого органу належить до виключної компетенції Засновників.

Відповідно до частин першої, третьої статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

У статті 21 КЗпП України вказано, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з дотриманням внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення їх повноваженнями на управління товариством або позбавлення таких повноважень на управління товариством. Хоч такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку із цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Отже, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити на свій розсуд повноваження члена виконавчого органу у будь-який час з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів") зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з урахуванням того, що позивач являється директором товариства, суд приходить до висновку про те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Капітал», третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання трудових відносин припиненими - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.В. Сіромашенко