Справа № 331/2902/22
Провадження № 2/331/1756/2022
УХВАЛА

20 вересня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжоблагробуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехбудсервіс» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за період роботи і за весь час затримки по день фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за період роботи і за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою від 01 вересня 2022 року зазначену позовну заяву було залишено без руху на підставі ч.1 ст.185 ЦПК України, оскільки позивачкою не було дотримано вимоги ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, а саме: позовна заява не містила обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, зокрема, позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати із зазначенням періоду виникнення заборгованості та суми заборгованості із заробітної плати, а також розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із зазначенням періоду, за який останній стягується; позивачка не зазначила виклад обставин, якими вона обґрунтовує кожну зі своїх вимог, зокрема, наявності заборгованості з виплати заробітної плати при звільненні з кожного з підприємств, та не зазначила у позові докази, що підтверджують вказані обставини; у позові не були зазначені відомості щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у позові не було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; позовна заява не містила підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав; також позивачка повинна була надати суду докази сплати судового збору, виходячи із визначеної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена ухвала була отримана позивачкою 08 вересня 2022 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вказаної ухвали 15 вересня 2022 року позивачкою було подано до суду заяву до позовної заяви про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за період роботи і за весь час затримки по день фактичного розрахунку, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору у сумі 496,20 грн., 2 копії цієї заяви, та по одній копії паспорта позивачки, довідки про доходи №661508, довідки за формою ОК-5, довідок УСЗН ЗМР по Олександрівському району, довідок ГУ ДПС у Запорізькій області, списку працівників ремонтно-будівельної дільниці, переведених у ТОВ «Автотехбудсервіс» у зв`язку з реорганізацією підприємства (п.1 ст.40 КЗпП України).

Розглянувши надані позивачкою документи та матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжоблагробуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехбудсервіс» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за період роботи і за весь час затримки по день фактичного розрахунку, прихожу до висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачці, виходячи із наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У той же час, позивачкою не було у повному обсязі усунено всі недоліки позовної заяви, про які було вказано в ухвалі від 01 вересня 2022 року.

Так, зокрема, у порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачка так і не зазначила виклад обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги (за кожною вимогою окремо, зокрема, щодо наявності заборгованості з виплати заробітної плати при звільненні з кожного з підприємств) та не зазначила у позові докази, що підтверджують вказані обставини.

У той же час, позивачка у поданій до суду 15 вересня 2022 року заяві до позовної заяви про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за період роботи і за весь час затримки по день фактичного розрахунку заявила додаткові позовні вимоги до відповідачів про стягнення на її користь 50 000 000,00 грн. у якості відшкодування заподіяної їй моральної шкоди (по 25 000 000,00 грн. з кожного з відповідачів) та клопотання про звільнення її від сплати судового збору за вказані позовні вимоги. Однак, щодо вказаних позовних вимог вона також не вказала відомості, передбачені п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Також у порушення вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачка у позові не зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачка просить стягнути з відповідачів на її користь у тому числі й середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 5867664,96 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позовів - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте, вказана норма не розповсюджується на позови про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи та стягнення пов`язаної з цим моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою - позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, позивачка повинна була надати суду докази сплати судового збору, виходячи із визначеної нею суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи та відшкодування моральної шкоди (у даному випадку - 5867664,96 грн. + 50000000,00 грн. = 55867664,96 грн.) в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у даному випадку 12405,00 грн.).

Однак, позивачкою було надано до суду лише квитанцію від 14 вересня 2022 року про сплату судового збору у сумі 496,20 грн. і клопотання про звільнення її від сплати судового збору лише за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

У той же час, варто зазначити, що навіть у випадку задоволення клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди сума судового збору, який вона мала сплатити, не змінився б, оскільки він визначений на підставі ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у максимальному розмірі.

Крім того, у порушення вимог ч.1 ст.177 ЦПК України позивачка не додала до поданої 15 вересня 2022 року заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із ч. 5 ст.185ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що ухвала про залишення позовної заяви без руху була отримана позивачкою 08 вересня 2022 року і у встановлений судом десятиденний строк позивачка не усунула всіх недоліків, про які було зазначено в ухвалі від 01 вересня 2022 року, то позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню на підставі ч.3 ст.185ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Вважати неподаною і повернути позивачці позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжоблагробуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехбудсервіс» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за період роботи і за весь час затримки по день фактичного розрахунку разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: О.Є. Жукова