Провадження № 2/337/46/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання позивача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю колишнього подружжя, визнати за ним право власності на 2/3 частини вказаної квартири, а за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири.

Ухвалою суду від 05.07.2021р. у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання

Крім того, 16.07.2021р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та заборони вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Ухвалою суду від 16.07.2021р. заяву ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Ухвалою від 30.08.2022р. підготовче провадження у справі було закрито, справа призначена до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність позивача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Представник відповідача - адвокат Біліченко О.О. проти задоволення заяви позивача про залишення позовної заяви не заперечував. Водночас просив вирішити питання про стягнення з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати, пов`язані з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, а саме витрати на правову допомогу в загальному розмірі 12400,00 грн., а також вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на спірну квартиру.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справо або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зважаючи на те, що судом не розпочато розгляд справи по суті, суд вважає, що заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню, оскільки не суперечить закону та відповідає його інтересам.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу про його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Крім того, відповідно до ч.1, 9, 10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі викладеного та враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про залишення позову без розгляду, то заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16.07.2021р. підлягають скасуванню.

Щодо клопотання представника відповідачки щодо стягнення з позивача витрат на правову допомогу, суд прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат передбачено 141 ЦПК України, зокрема, частиною 9 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

01.07.2021 року ініціюючи спір у цій справі, позивач посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 , яка придбана у серпні 2020 року у період шлюбу сторін, але оформлена на відповідачку, є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, та в результаті поділу майна просив визнати за ним право власності на 2/3 частини вказаної квартири, а за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири.

В подальшому було встановлено, що раніше - у травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним шлюбного договору від 10.08.2020р., відповідно до якого все майно, придбане або набуте чоловіком або дружиною після реєстрації шлюбу, а також після укладання цього договору, є особистим майном і належить на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на чиє ім`я воно було придбане та зареєстроване.

16.06.2021р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя було відкрито провадження у справі ЄУН 336/3695/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним шлюбного договору.

31.08.2021р. позивач ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі ЄУН 336/3695/21, яка розглядається Шевченківським районним судом м.Запоріжжя.

Ухвалою суду від 16.09.2021р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі ЄУН 336/3695/21.

21.04.2022р. від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, до якого було додано копію рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2022р.

Ухвалою суду від 21.04.2022р. провадження у справі поновлено.

В подальшому представник відповідачки адвокат Біліченко О.О. звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з відкриттям Запорізьким апеляційним судом апеляційного провадження у цивільній справі ЄУН 336/3695/21.

Ухвалою суду від 25.05.2022р. провадження у даній цивільній справі знову було зупинено до набрання судовим рішенням у справі ЄУН 336/3695/21 законної сили.

13.07.2022р. від представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Біліченко О.О. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з тим, що 21.06.2022р. Запорізьким апеляційним судом розглянуто справу за апеляцією ОСОБА_3 та рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2022р. скасовано, а у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним шлюбного договору відмовлено, а також представником відповідачки подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.08.2022р. провадження у справі поновлено.

16.08.2022р. від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з відкриттям Верховним Судом касаційного провадження у цивільній справі ЄУН 336/3695/21.

Ухвалою суду від 17.08.2022р. позивачу ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження.

В подальшому позивач ОСОБА_2 подав заяву про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Суд вважає, що сукупність зазначених обставин свідчить, що дії позивача ОСОБА_2 , який подав позовну заяву у цій справі, були заздалегідь неправильними, після тривалого перебування справи у провадженні суду та прийняття 21.06.2022р. Запорізьким апеляційним судом у справі №336/3695/21 постанови, якою, зокрема, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частково недійсним шлюбного договору сторін, позивач звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду, що є достатньою правовою підставою для часткового відшкодування відповідачці ОСОБА_3 її судових витрат на правову допомогу.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачкою у зв`язку із зверненням ОСОБА_2 до суду з вказаним позовом, суду надано договір про надання правової допомоги б/н від 08.02.2022р., укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Біліченко О.О., ордер серії АР №1077040 від 08.02.2022р., акти приймання виконаних робіт/послуг №1 від 14.09.2022р. та №2 від 21.09.2022р. з детальними розрахунками із зазначенням вартості кожної наданої послуги, квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 14.09.2022р. та №2 від 21.09.2022р. про прийняття адвокатом від ОСОБА_3 оплати за договором про надання правової допомоги на загальну суму 12400,00 грн.

Оцінивши повідомлені представником відповідачки обґрунтування, виходячи з предмету спору, розміру позовних вимог, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, суд відповідно до вимог ч.3 ст. 257, ст.141, ч.5 ст.142 ЦПК України вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідачки понесені витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 6000,00 грн., частково задовольнивши клопотання представника відповідачки про компенсацію понесених відповідачкою ОСОБА_3 судових витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.13, 133, 137, 141, 142, 158, 257, 258-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що залишення позовної заяви без розгляду, не позбавляє права на повторне звернення до суду з аналогічними вимогами.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16 липня 2021 року у справі ЄУН 337/3582/21, а саме скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) понесені витрати на правову допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) гривен 00 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через

протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.В.Сидорова