ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року

м. Харків

справа № 625/195/21

провадження № 22-ц/818/1687/22

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Департамент патрульної поліції Національної поліції України, Державне казначейство України

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги державної казначейської служби, департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Коломацького районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року ухвалене у складі судді Лосєва Д.К.,-

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади у розмірі 5 000 гривень.

Позов мотивовано тим, що він був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності, що завдало йому сильних душевних страждань та вплинуло на його авторитет в суспільстві. А саме, 15.09.2020 інспектором роти №4 батальйону №1 УПП в Полтавській області Сергеєвим Р.Є. було винесено постанову ДП18 №336472 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 23.10.2020, яке набрало законної сили 26.11.2020 по справі №625/368/20 дану постанову було скасовано, а провадження по справі закрито. Наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує душевними стражданнями пережитими у зв`язку із самим фактом притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв.

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року позов задоволений частково. На користь позивача з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України стягнуто 2000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади Департаменту патрульної поліції.

Рішення суду мотивоване тим, що в судовому засіданні встановлено факт неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що в розумінні норм ст. 1174 Цивільного кодексу України є підставою для відшкодування заподіяної моральної шкоди та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання фізичної особи внаслідок таких дій посадової особи державного органу. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи із засад розумності, справедливості та розумності суд визначив що розмір моральної шкоди дорівнює 2000 грн. Оскільки позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу працівником патрульної поліції безпідставно, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду представник відповідача Департаменту патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою. Вважав, що позивачем не доведено обставини, що вказують на завдання йому моральної шкоди, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями поліцейських та погіршенням його здоров`я, та не наведено доказів в обґрунтування розміру моральної шкоди, тому суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

З апеляційною скаргою також звернувся представник Державної казначейської служби України та зазначив, що суд помилково стягнув кошти з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України. Посилався на те, що головне управління жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не перебуває з ним у правовідносинах, моральної шкоди не завдало, у зв`язку з чим не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших юридичних та фізичних осіб. Також вважає, що позивачем не доведено факт завдання йому моральної шкоди.

Апелянти просили рішення суду скасувати та у задоволені позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Вважав, що рішення суду є законним та обґрунтованим оскільки ухвалене відповідно до встановлених у справі обставин незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та відповідно до вимог закону.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підлягає залишенню без задоволення, а апеляційну скаргу Державної казначейської служби України належить задовольнити частково з таких підстав.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (п.п. 2, 4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України).

Як установлено судовим розглядом та вбачається з матеріалів справи 15.09.2020 Інспектором роти №4 батальйону №1 УПП в Полтавській області Сергеєвим Р.Є. винесено постанову серії ДП18 № 336472 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП (а.с. 10).

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 336472 винесену 15.09.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі закрито. (а.с. 11-13).

При ухваленні рішення суд виходив з того, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Рішення суду набрало законної сили 26.11.2020.

Судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував до них норми матеріального права що їх регулюють.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

При вирішенні спору суд вірно врахував висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження №61-19000сво18) відповідно до якого здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 23.10.2020 встановлено незаконність дій працівника патрульної поліції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та скасовано постанову інспектора роти №4 баталйьону №1 УПП в Полтавській області Сергеєва Р.Є. від 15.09.2020.

Сам по собі факт неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні норм ст. 1174 Цивільного кодексу України є підставою для відшкодування заподіяної шкоди та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання фізичної особи внаслідок таких дій посадової особи державного органу.

Тому судова колегія погоджується з висновком суду про доведеність факту завдання позивачу моральної шкоди та вважає, що її визначений судом розмір відшкодування відповідає характеру та глибині моральних страждань позивача.

Оскільки доводи апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не знайшли свого підтвердження, апеляційну скаргу зазначеного державного органу належить залишити без задоволення.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги Державного казначейства України щодо відсутності підстав для стягнення на користь позивача коштів з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Так, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17 (провадження № 61-8102св21) зазначено, що «кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку».

Тому апеляційну скаргу Державного казначейства України належить задовольнити частково, а резолютивну частину рішення суду в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в такій редакції: « Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування моральної шкоди».

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного казначейства України задовольнити частково.

Рішення Коломацького районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в такій редакції: « Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування моральної шкоди» .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук