Справа № 703/4223/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого - судді Биченка І.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Харченко М.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2022 року у цивільній справі №703/4223/21 за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

у с т а н о в и в :

КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Заочним рішенням від 21 березня 2022 року суд задовольнив частково позов КП «Смілакомунтеплоенерго», стягнув із ОСОБА_1 на користь підприємства борг з оплати послуги з централізованого опалення житла за період з лютого 2018 року по березень 2021 року включно у сумі 13459,82 грн., інфляційні втрати у сумі 1556,51 грн., 3% річних у сумі 660,14 грн., пеню у сумі 169,33 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2202,35 грн., а всього 18048,15 грн.

30 серпня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд цього рішення.

В обґрунтування заяви зазначила, що вказане рішення було ухвалено за її відсутності у судовому засіданні і відомості про те, що вона повідомлена про день та час розгляду справи в матеріалах справи відсутні.

Вказала, що позивач з урахуванням позовної давності мав право на стягнення боргу лише за період часу з грудня 2018 року, а не з лютого 2018 року. Тому ним неправомірно враховано борг з лютого по листопад 2018 року в сумі 4396,43 грн.

Вважає недоведеною наявність пені, оскільки в її розрахунку вказано, що початок нарахування пені 16.12.2020 при тому, що сума боргу, на яку проводиться нарахування, вказана ще з лютого 2018 року. За твердженням відповідача позивач пропустив строк позовної давності по пені, який становить 1 рік.

В зв`язку з цим ОСОБА_1 просила врахувати викладені обставини, визнати причину її неявки поважною, а докази такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим скасувати заочне рішення від 21 березня 2022 року.

У судовому засіданні відповідач підтримала свою заяву у повному обсязі та просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник відповідача адвокат Дем`яненко О.А. також підтримав подану заяву та вказав, що його довіритель не була належним чином повідомлена про день і час розгляду справи і їй взагалі не було відомо про те, що на розгляді у суді перебуває позовна заява про стягнення з неї заборгованості за послуги теплопостачання. Про наявність судового рішення вона дізналась після того, як отримала виклик до державного виконавця, який здійснює примусове виконання судового рішення. Вказані обставин не дали змоги ОСОБА_1 реалізувати свої права, в тому числі і заявити про застосування позовної давності до заявлених до неї вимог.

Представник позивача на розгляд заяви не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча підприємство про місце, день і час розгляду справи було повідомлено шляхом направлення судової повістки на електронну адресу позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це, а також посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення.

Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Судом встановлено, що 20 грудня 2021 року до суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

В позовній заяві місцем проживання відповідача було зазначено наступну адресу: АДРЕСА_1 .

21 грудня 2021 року судом було направлено запит до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 . Згідно з отриманим повідомленням зареєстроване місце проживання відповідача відповідало зазначеному у позовній заяві.

Ухвалою від 06 січня 2022 року суд відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання на 07 лютого 2022 року.

11 січня 2022 року ОСОБА_1 було направлено судову повістку за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулась до суду без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

07 лютого 2022 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 21 березня 2022 року, відповідачу направлено судову повістку.

Оскільки ОСОБА_1 21 березня 2022 року повторно не з`явилась в судове засідання, про причини неявки не повідомила, суд, за наявності згоди представника позивача, а також належного повідомлення відповідача постановив провести заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення.

Крім того, про кожне судове засідання інформація була висвітлена на офіційному сайті Судової влади відповідно до встановлених правил. Правом надання відзиву протягом усього часу розгляду справи відповідач не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Виходячи з вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно з матеріалами справи відповідач повідомлялась про розгляд справи у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області шляхом надсилання рекомендованими листами на адресу її реєстрації судових повісток, що підтверджується поштовим повідомленням.

Рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, вважаються непорушеними.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989р. у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

ЄСПЛ, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» від 23.02.2006 р. № 3477-IV є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство прав спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін немає права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99).

Наведені обставини спростовують твердження відповідача про те, що вона не була належним чином повідомлена про місце, день і час розгляду справи.

Стосовно порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , що виразились у неможливості подання нею заперечень щодо позовних вимог та заявлення клопотання про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Справа знаходилась в провадженні суду з грудня 2021 року по день винесення рішення. За оспорюваний період (заявлений КП «Смілакомунтеплоенерго» у позові) відповідачу направлялись щомісячно квитанції на оплату послуг з централізованого теплопостачання з вказівкою суми заборгованості та поточного платежу. Тому, на протязі 2018-2021 років відповідач знала про існування заборгованості і необхідності її погашення. І вже на той час мала можливість звернутись до підприємства та заявити свою незгоду з виниклим боргом або укласти договір реструктуризації.

Це свідчить про те, що користуючись послугами з централізованого теплопостачання на протязі тривалого періоду, відповідач, не висловлюючи будь-якої незгоди щодо кількості та якості наданих послуг, не моглиа не знати про виниклу заборгованість.

Згідно із приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

З розрахунку, який міститься в матеріалах справи вбачається, що відповідачем взагалі не здійснювались оплати за отримані послуги у спірний період. З травня 2021 року по жовтень 2021 року ОСОБА_1 було сплачено 5200 грн.

Оскільки травня по вересень 2021 позивач не надавав відповідачу послуги по теплопостачанню житла (опалювальний період розпочався у жовтні 2021 року), вказані кошти були зараховані позивачем як оплата заборгованості, що виникла за попередній період. Вказана сума повністю перекриває борг, який відповідач визначила в сумі 4396,43 грн. як необґрунтовано нарахований з порушенням строків позовної давності.

Щодо неправомірності нарахування пені, то суд зазначає наступне.

Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Огрунтовуючи рішення суд зазначив, що відповідно до розрахунку пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, позивач здійснив розрахунок пені за період з лютого 2018 року по березень 2021 року.

Визначаючи розмір пені суд виходив з того, що хоча відповідач і не заявив про застосування наслідків пропуску строку позовної давності до заявлених вимог, однак суд самостійно зменшив розмір пені, обмежившись останніми 12 місяцями перед зверненням КП «Смілакомунтеплоенерго».

Таким чином, розмір стягнутої судом пені відповідає межам визначеної законом позовної давності.

Інші обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві про скасування заочного рішення, не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні, а зводяться до незгоди із результатом вирішення спору, що є підставою для апеляційного оскарження рішення суду.

Оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 260, 261, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2022 року у цивільній справі №703/4223/21 за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити відповідачу, що рішення суду може бути оскаржене ним до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 22 вересня 2022 року.

Суддя: І.Я. Биченко