Постанова

Іменем України

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 200/21749/17

провадження № 61-4826св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенка В. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО»,

відповідач - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -Громадська організація «Всеукраїнське товариство «Кожен спроможен»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2022 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» (далі - ТОВ «АЛЛО») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ» (далі - ТОВ «ГУГЛ»), третя особа - Громадська організація «Всеукраїнське товариство «Кожен спроможен» (далі - ГО «Всеукраїнське товариство «Кожен спроможен»), про захист ділової репутації.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в мережі Інтернет ОСОБА_1 розміщений відеоролик «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У зазначеному відеоролику розповсюджена інформація, а саме: гасла та твердження, яка є недостовірною, а поширення цієї інформації паплюжить ділову репутацію позивача.

Так, зокрема, ряд висловів та коментарів журналістів, здійснені без будь-яких підтверджень та доказів, через свою беззаперечну неправдивість, створює негативний образ позивача, шкодять його діловій репутації й не відповідають принципам діяльності компанії «АЛЛО».

Позивач зазначає, що автором зазначеного відеоролика є ОСОБА_1 , а власником відеохостінгу You Tube, на якому розміщений відеоматеріал, є компанія Google Inc., яку в Україні представляє ТОВ «ГУГЛ».

На підставі викладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог ТОВ «АЛЛО» просило: визнати недостовірною інформацію, яка міститься у відеоролику «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якого є ОСОБА_1 та яка поширена в мережі Інтернет через відеохостінг You Tube; зобов`язати ОСОБА_1 спростувати інформацію, яка міститься у відеоролику «ІНФОРМАЦІЯ_1» автором якого є ОСОБА_1 та яка поширена в мережі Інтернет через відеохостінг You Tube у такий самий спосіб, яким остання була поширена, шляхом видалення з відеохостінгу You Tube спірного відеоматеріалу та розміщення нового відповідного відеоролику, з відповідними поясненнями ОСОБА_1 про те, що поширена ним інформація у відеоролику «ІНФОРМАЦІЯ_1» є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, не пізніше п`ятнадцяті днів з дня набрання рішенням суду законної сили; судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року (у складі судді Цитульського В. І.) у задоволенні позову ТОВ «АЛЛО» відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що виходячи з обставин справи, позивач не розмежував відомості фактичного характеру від думок, поглядів, критичних висловлювань, ідей, оцінок, висловлених відповідачем в порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова, та не обґрунтував необхідності втручання суду в процес реалізації особою цього права.

Позивач не довів яким саме чином розповсюджена інформація завдала шкоди його діловій репутації. Вислови «нападение на журналиста», «кидается на людей», «зачем вы вводите в заблуждение покупателей», «зачем вы напали на покупателя», «ваша компания нас обманула, обманула клиента», «его неоднократно обманули», «человека вводят в заблуждение» не можуть відноситися до стверджувальної інформації, яка наділена будь-якими фактичними даними, а зокрема їх частина носить питальний характер «зачем вы вводите в заблуждение покупателей», «зачем вы напали на покупателя», що передбачає бажання отримати інформацію, а не надати чи стверджувати її.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «АЛЛО» оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АЛЛО» на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Апеляційний суд виходив з того, що 25 квітня 2022 року заявник звернувся до апеляційного суду з апеляційної скаргою на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України.

Введення в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки Дніпровський апеляційний суд працює безперервно, позивач перебуває у місті Дніпро і може безперешкодно відправити документи за допомогою пошти, а також безперешкодно дістатися до суду. Інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду заявник не навів.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У касаційній скарзі ТОВ «АЛЛО» просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в судовому засіданні 29 листопада 2021 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення суду першої інстанції отриманий представником ТОВ «АЛЛО» 16 лютого 2022 року, тому останнім днем подання апеляційної скарги є 18 березня 2022 року.

Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року.

З метою запобіганню загрози життю та здоров`ю співробітникам, з 22 лютого 2022 року тимчасово призупинено роботу офісу ТОВ «АЛЛО», в тому числі і роботу юридичного управління.

Апеляційний суд не звернув увагу, що в період воєнного стану та існування реальної загрози життю і здоров`ю працівників товариства подання товариством апеляційної скарги на судове рішення було утруднене.

Військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставина непереборної сили).

Зазначені обставини є поважною причиною для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21) зазначено, що суд може поновити процесуальний строк, якщо визнає причини такого пропуску поважними, і такими, що зумовлені запровадженими обмеженнями.

У червні 2022 року ТОВ «ГУГЛ» подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що ухвала суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, висновки апеляційного суду відповідають встановленим обставинам, а тому підстави для її скасування відсутні.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2022 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

У липні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року у задоволенні позову ТОВ «АЛЛО» відмовлено.

Повний текст рішення суду проголошено 03 грудня 2021 року.

16 лютого 2022 року ТОВ «АЛЛО» отримало копію рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року.

25 квітня 2022 року ТОВ «АЛЛО» звернулось до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «АЛЛО» на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки наведені заявником причини пропуску такого строку не є поважними.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АЛЛО» на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, оскільки введення в Україні воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ «АЛЛО» задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції (частина третя статті 406 ЦПК України).

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Верховний Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У пункті 1 частини другої статті 129 Конституції України зазначено, що однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина перша, пункт 1 частини другої, частина третя статті 354 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною третьою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка подає апеляційну скаргу, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним, та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

У справі, яка переглядається, 25 квітня 2022 року ТОВ «АЛЛО» звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року (т. 2, а. с. 194 - 197).

В апеляційній скарзі товариство просило поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки в судовому засіданні, призначеному на 29 листопада 2021 року, суд першої інстанції оголосив лише вступну та резолютивну частину рішення суду. Лише 16 лютого 2022 року представник ТОВ «АЛЛО» отримав повний текст рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року, що підтверджується належними доказами.

Разом з тим, 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Оскільки існувала реальна загроза життю, здоров`ю та безпеці працівників товариства, в тому числі його представників, уповноважених діяти від імені товариства як юридичної особи, було пропущено строк на апеляційне оскарження судового рішення.

На думку ТОВ «АЛЛО» зазначене є поважною причиною для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ТОВ «АЛЛО» на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року й надаючи заявнику строк для подання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходив з того, що наведені заявником обставини не можна визнати поважними в цій справі, оскільки позивач приймав участь в судовому засіданні, в якому було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду від 29 листопада 2021 року, копію оскаржуваного судового рішення отримав 16 лютого 2022 року, а з апеляційною скаргою до апеляційного суду звернувся лише 25 квітня 2022 року, тобто з пропуском визначеного цивільним процесуальним законодавством тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Усуваючи недоліки апеляційної скарги та зазначаючи інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ТОВ «АЛЛО» вказувало, що в судовому засіданні, призначеному на 29 листопада 2021 року, суд першої інстанції проголосив лише вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) 15 лютого 2022 року. Представник ТОВ «АЛЛО» отримав повний текст судового рішення 16 лютого 2022 року.

ТОВ «АЛЛО» зазначало, що оскільки повний текст судового рішення отримано 16 лютого 2022 року, тому воно мало право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду, тобто подавши апеляційну скаргу в строк до 18 березня 2022 року включно товариство мало право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан та існувала реальна загроза життю, здоров`ю та безпеці всіх працівників товариства.

При цьому належних доказів неможливості написати апеляційну скаргу на рішення суду та подати її до апеляційного суду товариство до заяви не додало.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, й діє на цей час.

Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України було визначено в законодавчому порядку.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від: 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), на яку посилається заявник в касаційній скарзі, від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22).

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою 25 квітня 2022 року, тобто після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України, не відповідає критеріям розумного строку, адже після отримання копії судового рішення та подання апеляційної скарги минуло більше тридцяти днів.

Доказів того, що неподання апеляційної скарги раніше ніж 25 квітня 2022 року зумовлено введенням воєнного стану в Україні ТОВ «АЛЛО» не надало.

При цьому слід зазначити, що на ТОВ «АЛЛО» як роботодавцеві лежить обов`язок надати докази неможливості виконання його працівниками покладених на них обов`язків щодо складання апеляційної скарги та подання її до апеляційного суду.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що заявник не довів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. У цій справі введення в Україні воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду. При цьому, суд зазначив, що Дніпровський апеляційний суд безперервно працює, позивач знаходиться у місті Дніпро і може безперешкодно відправити документи, дістатися до суду.

За встановлених в цій справі обставин апеляційний суд правильно застосував приписи частини четвертої статті 357 та пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, за змістом яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції надав відповідну правову оцінку всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2022 року постановлена з додержанням норм процесуального права, тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді В. М. Ігнатенко

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук