Справа № 132/3424/19
Провадження № 22-ц/801/1522/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Оніщука В.В.

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Павленка І.В., повний текст якого складено 13 листопада 2020 року

в справі №132/3424/19

за позовом ОСОБА_2 (позивач)

до Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області (відповідач)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в районний суд з позовом Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого посилався на те, що між ним та Чернятинською сільською радою, правонаступником якої є Новогребельська сільська Калинівського району Вінницької області, 10.01.2009 укладено договори оренди, за умовами яких Чернятинська сільська рада передала в користування ОСОБА_2 земельні ділянки площею 8,9444 га та 13,7327 га строком на 10 років на умовах платності. Дані договори зареєстровано в Державному реєстрі земель 14 вересня 2009 року.

17 серпня 2018 року, 22 квітня 2019 року та 13 травня 2019 року він звертався до Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області із заявами про поновлення договорів оренди на новий строк, проте будь-яких відповідей на дані заяви не отримував, заяви щодо поновлення договору оренди не виносяться на розгляд сесії сільської ради. Тому звернувся до суду з даним позовом.

Вважає таку бездіяльність Новогребельської сільської ради протиправною, оскільки умови передачі в користування земельних ділянок, які перебувають в комунальній власності, визначаються Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі», відповідно до яких, він, як орендар, має право на поновлення договорів оренди на новий строк.

З урахуванням заяви про зміну та уточнення позовних вимог просив зобов`язати Новогребельську сільську раду Калинівського району Вінницької області в місячний строк укласти з ним додаткові угоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 10.01.2009 року площею 8,9444 га, зареєстрованого у Державному реєстрі земель за № 02 на строк 25 років та договору оренди земельної ділянки від 10.01.2009 року площею 13,7327 га, зареєстрованого у Державному реєстрі земель за № 01, на строк 25 років.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року позов задоволено. Зобов`язано Новогребельську сільську раду Калинівського району Вінницької області в місячний строк укласти з ОСОБА_2 додаткові угоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 10.01.2009 року площею 8,9444 га, зареєстрованого у Державному реєстрі земель за № 02 на строк 25 років та договору оренди земельної ділянки від 10.01.2009 року площею 13,7327 га, зареєстрованого у Державному реєстрі земель за № 01 на строк 25 років.

Судові витрати по сплаті судового збору залишено за позивачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

15 липня 2022 року особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт ОСОБА_1 вважає рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04.11.2020 незаконним та таким, що ухвалене без з`ясування обставин справи.

Своє право на подання апеляційної скарги обґрунтував тим, що він є членом громадської організації риболовів-любителів Спілки Чернятинських рибалок і оскаржуваним судовим рішенням порушено його права, оскільки позбавлено права на вільний доступ до ставка, який передано в оренду позивачеві.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом не встановлено обставин надання земельної ділянки, яка орендувалась позивачем, іншим особам в оренду.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Горобець Д.Г. просив закрити апеляційне проводження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , оскільки оскаржуване ним судове рішення ніяким чином не порушує його права свободи та інтереси. У випадку ж перегляду апеляційним судом рішення, просив залишити його без змін як законне і обґрунтоване.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 серпня 2021 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 31 серпня 2021 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте в письмовій заяві на адресу суду просить провести апеляційний розгляд у його відсутність і задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 і його представник - адвокат Горобець Д.Г. проти вимог апеляційної скарги заперечували, просять закрити апеляційне провадження, так як оскаржуваним судовим рішенням питання про права, свободи та (або) обов`язки апелянта не вирішувалися.

Представник відповідача Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 10 січня 2009 року між Чернятинською сільською радою, правонаступником якої є Новогребельська сільська рада Калинівського району Вінницької області та ОСОБА_2 укладено договір оренди, відповідно до умов якого Чернятинська сільська рада передала в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 8,9444 га строком на 10 років на умовах платності. Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі земель 14 вересня 2009 року.

Крім того, між цими ж сторонами 10 січня 2009 року укладено договір оренди, згідно з яким Чернятинська сільська рада передала в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 13,7327 га строком на 10 років на умовах платності. Договір зареєстровано в Державному реєстрі земель 14 вересня 2009 року.

Відповідно до поданих 17 серпня 2018 року, 22 квітня 2019 року та 13 травня 2019 року заяв ОСОБА_2 звертався до Новогребельської сільської ради з вимогою про продовження дії договорів на право користування на умовах оренди (платного користування) земельної ділянки водного фонду (ставка Бесараба) загальною площею 8,9444 га. та земельної ділянки водного фонду (сільського ставка) загальною площею 13,7327 га., які знаходяться на території Новогребельської ОТГ в с. Великий Чернятин та в с. Чернятин Калинівського району, на новий строк терміном на 25 років, оскільки вважав, що згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі», він має переважне перед іншими право на укладення договору оренди на новий строк.

Проте зазначені заяви залишені без уваги, будь-яких відповідей сільською радою надано не було.

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття апеляційного провадження з таких підстав.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Зокрема, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і ґрунтуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У частині першій статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Критерії визначення чи вирішені судовим рішенням права і свободи особи, не залученої до участі у справі неодноразово були предметом перегляду Верховного Суду.

У постанові від 28 липня 2021 року у справі N 2-95/12 (провадження N 61-16854св20) Верховний Суд зазначив, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тобто, у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження. Якщо такі обставини не підтвердяться, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦПК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно ч. 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (ч. 2 ст. 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 17.04.2018 року у справі N 523/9076/16-ц).

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Предметом оскарження в апеляційному порядку ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, є рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року.

Рішення місцевого суду набрало законної сили.

За змістом апеляційної скарги суть порушеного права ОСОБА_1 полягає в тому, що він є жителем села Чернятин, вважає себе членом громадської організації риболовів-любителів Спілки Чернятинських рибалок, але його позбавлено права на вільний доступ до ставка, який передано в оренду позивачеві, а тому оскаржуваним судовим рішенням порушено його права.

Водночас судом першої інстанції розглянуто спір між ОСОБА_2 , який вважаючи бездіяльність Новогребельської сільської ради Калинівського району щодо не продовження дії договір оренди, протиправною, звернувся до суду із відповідним позовом.

Встановивши доведеним факт звернення позивача з заявами про поновлення договорів оренди водних об`єктів на новий строк до Новогребельської сільської ради, та відсутність письмових заперечень орендодавця на час закінчення договорів оренди і впродовж місяця після його закінчення щодо продовження договору оренди, суд першої інстанції зобов`язав Новогребельську сільську раду Калинівського району Вінницької області в місячний строк укласти з ОСОБА_2 додаткові угоди щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок від 10.01.2009 року площею 8,9444 га, та площею 13,7327 га, на строк 25 років.

Суд першої інстанції не розглядав і не вирішував спір про право у правовідносинах, стороною яких був ОСОБА_1 . У резолютивній частині рішення суд не вказав про його права та обов`язки.

Отже, зобов`язання Новогребельської сільської ради укласти договір оренди земельної ділянки з позивачем, як користувачем цієї земельної ділянки, безпосередньо не стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 .

Посилання апелянта, що у разі укладення між сторонами договору оренди будуть порушені його права та інтереси як мешканця села в межах якого знаходиться ставок (земельна ділянка), не вказують на те, що суд першої інстанції вирішив питання про його права, свободи, інтереси. Стверджуючи про порушення свого права, як користувача ставком ОСОБА_1 не надав жодних доказів фактичного проживання його на території с. Чернятин, в межах якого знаходиться орендований ставок.

Так само апелянт не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що орендарем земельних ділянок водогосподарського призначення чиняться йому якісь перешкоди в загальному водокористуванні, щодо вилову риби, відпочинку тощо. Натомість відповідно до п. 27 проекту договору, що наявний в матеріалах справи передача в оренду водного об`єкта здійснюється без обмеження права загального користування (п. 27), а орендар, зокрема, зобов`язаний (п. 33) доводити до відома населення умови загального водокористування, а також про заборону загального водокористування на водному об`єкті наданому в оренду; передбачати місця для безоплатного забезпечення прав громадян на загальне водокористування (купання, напування ВРХ, любительське та спортивне рибальство).

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність в неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав на права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 не набув право на означені земельні ділянки і на час вирішення даного спору він не мав жодних прав, обов`язків або інтересу щодо них.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є учасником правовідносин, що виникли між органом місцевого самоврядування як власником земельної ділянки та позивачем і законом не вимагається його згоди чи думки при вирішенні у межах компетенції органом місцевого самоврядування земельного питання за зверненням позивача, а відтак у нього не виникло право на оскарження рішення суду першої інстанції.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності ( рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами ( рішення у справах «Рябих проти Росії», «Осовська та інші проти України»).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).

У зв`язку з вищенаведеним, апеляційний суд приходить до переконання, що відкрите у цій справі апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю, про що слід постановити відповідну ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 352, 362, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд, -

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_2 до Новогребельської сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

В.В. Оніщук