Єдиний унікальний № 371/477/22
Номер провадження № 2/371/484/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2022 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Кириленко М.О.

за участі секретаря: Марусич А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Мильнікова Оксана Миколаївна до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ (служба) у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, суд

встановив:

У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона являється ріднею бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю якого є ОСОБА_2 . В 2016 році ОСОБА_3 пішов до першого класу, всі турботи по збиранням до школи дитини займалась позивач. З 27 листопада ОСОБА_2 взагалі перестала піклуватися про дитину та не виковувала свої батьківські обов`язки, ОСОБА_3 з цього моменту постійно перебуває на утримані позивача.

Ухвалою суду від 28.06.2022 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін.

Ухвалами суду від 13.07.2022 року та 02.08.2022 року розгляд справи було відкладено.

Ухвалою суду 12.08.2022 року справу було призначено до судового розгляду по суті.

29.07.2022 року на адресу суду з Служби у справах дітей та сім`ї Миронівської міської ради на виконання ухвали суду від 28.06.2022 року надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надала до суду заяви про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, просила справу розглянути за наявними у справі матеріалами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відзив на позов не подав.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Миронівської міської ради Обухівського району Київської області, в судове засідання не з`явився, надали заяву якою не заперечують проти позову, просили справу розглянути у відсутність їх представника.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.04.2010 року, матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється ОСОБА_2 .

Відповідно довідки ОЗО «Миронівський академічний ліцей №3 Миронівської міської ради Київської області» від 01.06.2022 року №35, ОСОБА_3 учень 6В класу проживає разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не цікавиться шкільним життя сина.

З акту обстеження умов проживання від 01.06.2022 року вбачається, що обстеження проводилось за адресою Київська область, м. Миронівка Обухівського, де проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Умови проживання на момент обстеження в будинку було чисто та затишно. Наявне газове опалення, проведена вода.

Згідно довідки КНП «Миронівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08.02.2022 року, ОСОБА_3 на прийом до лікаря - педіатра з приводу захворювань та профілактичних оглядів з`являється завжди в супроводі бабусі ОСОБА_5 .

Відповідно до характеристики виданої Миронівським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Миронівської міської ради №40 від 01.06.2022 року, ОСОБА_1 являється співробітником даного закладу з 1987 року працює на посаді помічник вихователя, характеризується позитивно.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Миронівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області від 28.07.2022 року №197, орган опіки та піклування Миронівської міської ради вважає за доцільне надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ,зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України Про охорону дитинства.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі Хант проти України від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Доказів, які б свідчили про намагання відповідача приймати участь у вихованні і утриманні сина чи створення йому перешкод у спілкуванні з дитиною, суду не надано, до органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини він не звертався.

Крім того, служба у справах дітей та сім`ї Миронівської міської ради надала до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина.

Вказаний висновок суд покладає в обґрунтування рішення як такий, що відповідає внутрішньому переконанню суду і базується на оцінці сукупності досліджених доказів, які дають підстави вважати, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не бажає зберігати юридичний зв`язок зі своєю дитиною.

На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав не суперечить також інтересам дитини, оскільки відсутність будь-якої участі матері у його житті є фактором, що травмує дитячу психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення його від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дитини.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 не бере участі у вихованні сина, не навідується до дитини, не цікавиться його життям та станом здоров`я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню сина, не виявляє до нього материнської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на його утримання та не приймає участі у вихованні дитини. Крім того чине перепони в повноцінному розвиту дитини, зокрема дитина позбавлена можливості відвідати дитячий оздоровчий табір, так як через відсутність матері, немає змоги отримати її згоду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 141, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.164, 165, 171 СК України, ст.ст. 8, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя М. О. Кириленко