Справа №333/9042/21
Провадження №2/333/1818/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

представника позивача адвоката Булдигіної М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» про припинення трудових відносин, стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку, моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Федоров М.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Спільного Українсько Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Фарм, ЛТД» в якому просив:

- визнати припиненим з 08.11.2021 року трудові відносини ОСОБА_1 з Спільним Українсько Естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Фарм, ЛТД» шляхом розірвання трудового договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України;

- зобов`язати Спільне Українсько Естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Фарм, ЛТД» внести запис про звільнення до трудової книжки ОСОБА_1 : «звільнений з посади комірника сектору збирання АС за власним бажанням, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України», повернути ОСОБА_1 трудову книжку;

- стягнути з Спільного Українсько Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Фарм, ЛТД» на користь ОСОБА_1 : 7576,90 грн. невиплаченої заробітної плати за період з березня по серпень 2021 року, 37988,40 грн. вихідної допомоги, 18361,06 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 18361,06 грн. середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з вини власника, 100000 грн. моральної шкоди;

- стягнути з Спільного Українсько Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Фарм, ЛТД» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що з вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 , перебував в трудових відносинах з відповідачем та працював на посаді комірника сектору збирання АС.

Відносно позивача відкриті виконавчі провадження щодо примусового стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Фінфорс». Постановами приватних виконавців від 16.03.2021 р. та від 17.05.2021 р., направлених за місцем роботи Позивача звернено стягнення на доходи боржника в розмірі по 20 % кожною.

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати за виконавчим провадженням АСВП 65074774 відрахування із заробітної плати Позивача були проведені Відповідачем в травні 2021 р., червні 2021 р., липні 2021 р. та серпні 2021 р. на загальну суму 7 576,90 грн. Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати за виконавчим провадженням АСВП 64700046 відрахування із заробітної плати Позивача були проведені Відповідачем лише в березні 2021 р. та квітні 2021 р. на загальну суму 2 076,90 грн.

Але після отримання від приватних виконавців інформації позивач з`ясував, що за період з березня по серпень (включно) йому не виплатили заробітну плату в сумі 7 576,90 грн.

02.11.2021 року у зв`язку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю (несвоєчасною та неповною виплатою заробітної плати, а саме наявністю заборгованості із заробітної плати, невиплатою авансу в жовтні 2021 року) Позивачем на адресу Відповідача рекомендованим листом було направлено заяву про звільнення з посади комірника сектору збирання АС за власним бажанням, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Датою звільнення Позивачем визначено 08.11.2021 р.

Згідно роздруківки з офіційного сайту Укрпошта вищезазначена заява Відповідачем отримана 04.11.2021 р. Проте жодної офіційної відповіді на заяву Позивачем отримано не було.

08.11.2021 року позивач відпрацював останній робочий день і звернувся до безпосереднього керівника з приводу отримання трудової книжки, копії наказу про звільнення та трудової книжки. В усному порядку позивача повідомили, що керівництво підприємства відмовляється задовольняти заяву про звільнення і жодного розрахунку з ним проведено не буде.

З огляду на це, трудові відносини з відповідачем припинені з 08.11.2021 року, і з 09.11.2021 року позивач на робочому місці не з`являється.

08.11.2021 року (в останній день роботи) Позивача не було ознайомлено із наказом про його звільнення, не проведено належного розрахунку на день звільнення та не була вручена трудова книжка, попри те, що Позивач був присутнім на робочому місці протягом всього робочого дня.

15.11.2021 р. на адресу Позивача надійшов лист Відповідача за вихідним № 1508 щодо надання пояснень та відповідних документів, які підтверджують поважність причин щодо відсутності Позивача на роботі з 09.11.2021 р.

16.11.2021 р. Позивачем у відповідь на вищевказаний лист на адресу Відповідача надіслано Вимогу щодо видачі останнім належним чином оформленої трудової книжки, копії наказу про звільнення та проведення розрахунку при звільненні, в тому числі компенсації за невикористану відпустку та вихідну допомогу, а також надані довідки про доходи за період з 01.01.2021 р. по день звільнення, довідки про розмір середньоденної заробітної плати, обчисленої для цілей розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно роздруківки з офіційного сайту Укрпошта вищезазначена заява Відповідачем отримана 19.11.2021 р. Проте жодної офіційної відповіді на Вимогу Позивачем отримано не було.

Таким чином, Відповідачем (роботодавцем) тривалий час умисно залишаються без відповіді неодноразові офіційні письмові звернення Позивача (робітника) з приводу звільнення за власним бажанням, отримання відповідного розрахунку при звільненні, а також видачі належним чином оформленої трудової книжки. Даний факт свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача, всупереч передбачених чинним законодавством норм.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38, ст. 44, ч. 1 ст. 115 КЗпП, Позивач просить стягнути вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 37 988 грн. 40 коп.

З огляду на те, що відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 09.11.2021 року до дня фактичного розрахунку або ухвалення судового рішення.

Також просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з невидачею трудової книжки в сумі 18361,06 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою судді 19.01.2022 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

14.02.2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача адвоката Федорова М.Д. про витребування доказів задоволено. Витребувано у Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» довідку про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та довідку про розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 із вказівками на всі здійснені відрахування, дати та суми фактично виплачених працівнику коштів за період з 01 січня 2021 року по день звільнення.

15.02.2022 року на адресу суду представником відповідача ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на те, що в період виконання позивачем трудових відносин, на адресу СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» почали надходити постанови приватних виконавців про стягнення із заробітної плати ОСОБА_1 грошових коштів: від 16.03.2021 року ВП №64700046 на суму 10 767, 00 грн.; від 17.05.2021 року ВП №65074774 на суму 18332, 00 грн., від 28.08.2021 року ЗВП №65871149 на суму 91067, 03 грн.; від 24.01.2022 року ВП №67888058 на суму 11632, 00 грн.

Враховуючи факт надходження на адресу Відповідача зазначених постанов приватних виконавців, на підставі статей 128 Кодексу законів про працю України та статей 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати ОСОБА_1 проводилися утримання грошових коштів із відповідним перерахуванням на рахунки приватних виконавців.

Проте Позивач в позовній заяві зазначає про наявність лише двох постанов про виконавче провадження та нібито наявність заборгованості по невиплаті заробітної плати.

Зазначають, що заробітна плата позивачеві була виплачена у визначені строки, а здійснені утримання із неї по виконавчих провадженнях проведені у розмірах визначених законодавством.

Підтвердили, що позивач на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку направив заяву про звільнення його з роботи на підставі ч. 3статті 38 КЗпПУ - нібито з підстав порушення роботодавцем законодавства про працю (несвоєчасна виплата заробітної плати). Однак, з огляду на відсутність порушень трудового законодавства з боку СП «Оптіма - Фарм, ЛТД», відповідач не погодився із таким формулюванням підстав звільнення, тому відмовив Позивачу у розірванні трудового договору із зазначених підстав.

Посилаючись на постанови Верховного Суду України від 22 травня 2013 року в справі N 6-34цс13, Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі N 754/1936/16-ц (провадження N 61-28466св18) Верховного суду від 17 квітня 2019 року по справі №216/7189/14-ц (провадження N 61-13980св18)та враховуючи, що зазначені в заяві порушення трудового законодавства СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» не допускалися, 11 листопада 2021 року за вих. №1509 позивачу була направлена заява про неможливість задоволення його заяви та звільнення з підстав передбачених ч. 3 статті 38 КЗпП та за наявності бажання у Позивача звільнитися, оформити звільнення відповідно до законодавства.

Починаючи з 09 листопада 2021 року Позивач був відсутній на робочому місці, 15.11.2021 року на його адресу було направлено повідомлення про необхідність прибути до Відповідача та надати пояснення з приводу своєї відсутності. Аналогічні повідомлення були направлені 18.11.2021 року та 15.12.2021 року.

Також Позивачу 24.11.21 року повторно було направлено повідомлення про неможливість розірвання трудового договору на підставі ч. З статті 38 КЗпПУ та необхідність прибути до Відповідача оформити припинення трудових відносин. Починаючи з 09.11.2021 року Позивач до СП «Оптіма-Фарм, так і не прибув, пояснень не надав та як виявилося пізніше звернувся із позовом до суду про припинення трудових відносин та стягнення грошових коштів.

Станом на дату розгляду справи, ОСОБА_1 не звільнений, тому підстави для застосування санкцій передбачених статтями 117 та 235 КЗпПУ немає.

Зазначають, що СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» діяло виключно відповідно до положень законодавства, трудові права Позивача не порушувало, та заробітну плату виплачувало в повному обсязі - в діях Відповідача відсутній склад цивільно-правового правопорушення, а тому й підстави для стягнення з нього моральної шкоди відсутні.

Ухвалою суду від 04.07.2022 року витребувано у Спільного Українсько Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Фарм, ЛТД» оригінали наступних платіжних доручень: - ПД № 44916 від 07.06.2021 року; ПД № 53261 від 07.07.2021 року; ПД № 62705 від 07.08.2021 року; ПД № 71095 від 07.09.2021 року.Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни інформацію щодо проведення стягнення в межах виконавчого провадження № 6470046 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінфорс», із зазначенням розміру грошового стягнення, дати проведення оплат (включаючи стягнення основної винагороди приватному виконавцю та витрат за виконавче провадження) та зазначенням номеру та дати платіжного доручення.

05.08.2022 року, на виконання вимог ухвали суду від 04.07.20223 року приватним виконавцем Малковою М.В. на адресу суду надано копію постанов про закінчення виконавчого провадження № 64700046 та лист №6604 від 29.07.2022 р. в якому приватний виконавець зазначив, що по виконавчому провадженню №64700046 з примусового виконання виконавчого напису №2668 від 23.02.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 9180 грн. 11.10.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, стягнуто грошові кошти в розмірі 10767 грн., з яких 9180 грн. сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача; 669 грн. витрати виконавчого провадження; 918 грн. основна винагорода приватного виконавця.

22.08.2022 року, на виконання вимог ухвали суду від 04.07.2022 року, представником відповідача ОСОБА_2 надано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: довідка про розміри нарахованої та виплаченої заробітної плати (враховуючи утримання із заробітної плати) ОСОБА_1 за період з 01.2021 року по 05.2022 р.; довідку про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 ; платіжне доручення № 44916 від 07.06.2021 р.; платіжне доручення № 53261 від 07.07.2021 р.;, платіжне доручення № 62705 від 06.08.2021 р.; платіжне доручення № 71095 від 07.09.2021 р.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси представляла адвокат Булдигіна М.С. яка підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові, зазначила про те, що відповідачем не відповідають дійсності, вважає що їхні розрахунки є вірними. Окрім того зазначає, що виконавче провадження не завершене, за відповідачем наявна заборгованість по невиплаті заробітної плати у розмірі 7 576,90 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив про розгляд справи за його відсутності, підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, просив суд відмовити у задоволені позову.

Суд, вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно Наказу № 293-к від 11.09.2020 року ОСОБА_1 , прийнятий на основну роботу на посаду комірника сектору збирання аптечного складу № 3 Запорізького структурного підрозділу у м. Запоріжжя з 14.09.2020 року з колективною матеріальною відповідальністю, з випробувальним строком 1 місяць, з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Позивач зазначає, що відповідач не в повному обсязі виплачував йому заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 7576,90 грн. Позивачем наданий конкретний розрахунок заборгованості, а саме позивач вважає, що відповідач не виплатив йому заробітну плату в повному обсязі в травні, червні, липні та серпні 2021 року.

Але вказані обставини не підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши доводи позову, суд визнає доведеною позицію відповідача щодо виплати заробітної плати в повному обсязі, виходячи із таких доказів.

Так, на адресу СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» надійшли постанови приватних виконавців про стягнення із заробітної плати ОСОБА_1 грошових коштів:

-від 16.03.2021 року ВП №64700046 на суму 10767,00 грн.;

-від 17.05.2021 року ВП №65074774 на суму 18332,00 грн.;

-від 28.08.2021 року ЗВП №65871149 на суму 91067,03 грн.;

-від 24.01.2022 року ВП №67888058 на суму 11632,00 грн.

Позивач в своєму розрахунку посилається, що саме по виконавчому провадженню №64700046 не було перераховано кошти приватному виконавцю і не виплачена йому в цій частині заробітна плата. Проте, ці обставини спростовуються листом приватного виконавця Малкової М.В. від 29.07.2022 року №6604 в якому зазначено, що по виконавчому провадженню №64700046 з примусового виконання виконавчого напису №2668 від 23.02.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 9180 грн. 11.10.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, стягнуто грошові кошти в розмірі 10767 грн., з яких 9180 грн. сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача; 669 грн. витрати виконавчого провадження; 918 грн. основна винагорода приватного виконавця (а.с.131).

Відповідачем надані платіжні доручення: №44916 від 07.06.2021 р. на суму 1038,45 грн. (призначення платежу погашення боргу згідно постанови ВП№64700046 від 16.03.2021 р. боржник ОСОБА_1 ); №53261 від 07.07.2021 р. на суму 1038,45 грн. (призначення платежу погашення боргу згідно постанови ВП№64700046 від 16.03.2021 р. боржник ОСОБА_1 ); №62705 від 06.08.2021 р. на суму 2500 грн. (призначення платежу погашення боргу згідно постанови ВП№64700046 від 16.03.2021 р. боржник ОСОБА_1 ); №71095 від 07.09.2021 р. на суму 3000 грн. (призначення платежу погашення боргу згідно постанови ВП№64700046 від 16.03.2021 р. боржник ОСОБА_1 ) (а.с.141-144).

Тобто, доводи відповідача про перерахування утриманих із заробітної плати позивача ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №64700046 сум підтверджується листом приватного виконавця та постановою про закриття виконавчого провадження у зв`язку з його повним виконанням.

Крім того, в своєму розрахунку заборгованості позивач зазначає про наявність виконавчого провадження №65074774 та проведених утримань на його виконання протягом травня-серпня 2021 року на загальну суму 7576,90 грн. Дійсно, вказана інформація підтверджується листом СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» №1046-к від 23.10.2021 року на ім`я приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. за постановою ВП №65074774: 07.06.2021 р. було перераховано 1038,45 грн. (платіжне доручення №44918); 07.07.2021 р. було перераховано 1038,45 грн. (платіжне доручення №53262); 07.08.2021 р. було перераховано 2500 грн. (платіжне доручення №62706); 07.09.2021 р. було перераховано 3000 грн. (платіжне доручення №71096); 07.10.2021 р. було перераховано 5332,46 грн. (платіжне доручення №79862) (а.с.82).

Вбачається, що вказані перерахування по виконавчим провадженням №64700046 та №65074774 проводились відповідачем різними платіжними дорученнями, не має підстав вважати, що ці платежі не вчинялись.

Позивачем не доведені доводи позову про безпідставну невиплату відповідачем заробітної плати ОСОБА_1 в повному обсязі, за таких обставин у суду не має підстав вважати, що з боку СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» мало місце порушення законодавства про працю.

Позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плати, моральної шкоди є похідними від позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати, оскільки наявність такої заборгованості судом не встановлена, то не має підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 01 листопада 2021 року він просить звільнити його з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю (несвоєчасно та не в повному обсязі виплачується заробітна плата) (а.с.18).

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18, у разі якщо вказані працівником причини звільнення порушення роботодавцем трудового законодавства (ч. 3 ст. 38 КЗпП) не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП, він може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися.

В своєму листі №1509 від 11.11.2021 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову в задоволенні заяви про звільнення на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України та обґрунтував свою відмову. А також запропонував ОСОБА_1 звільнитися без відпрацювання двотижневого строку за згодою сторін на дату, яка буде спільно погоджена (а.с.93). Вказаний лист був направлений 15.11.2021 року на адресу позивача, про що свідчить інформація про відправлення, фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист (а.с.95-96).

Аналогічний лист був направлений позивачеві 04.12.2021 року за вих.№1569, що також підтверджується інформацією про відправлення, фіскальним чек та описом вкладення у цінний лист (а.с.103).

Тобто, доводи позову про те, що відповідач залишив без реагування його заяви про звільнення за ч.3 ст. 38 КЗпП не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

В судовому засіданні не встановлені обставини, які б свідчили про порушення відповідачем законодавства про працю перед позивачем ОСОБА_1 , тому підстав для звільнення за ч.3 ст. 38 КЗпП не має, отже не можуть бути задоволені позовні вимоги про розірвання трудового договору між позивачем та відповідачем за цією статтею, внесення запису до трудової книжки про звільнення за цією статтею та не має підстав для стягнення вихідної допомоги на підставі ч.1 ст. 44 КЗпП України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12-18,76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Спільного Українсько-Естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» про припинення трудових відносин, стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку, моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21.09.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська