Справа № 286/3503/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Шалига А. Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл будинку та земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя , -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2021 року ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживаючої в с. Тхорин Овруцького району Житомирської області, який в подальшому уточнив та просить розділити між ним та відповідачкою житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку за №6, розміром 0,0625 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:014:0104, що знаходиться в АДРЕСА_1 , виділивши йому в натурі на праві приватної власності 43/100 частини житлового будинку, а саме кухню 1 площею 6,0 кв. м, кімнату - 4, площею 25,90 кв. м, гараж «Г», вартістю 167306 грн. та 1/2 частину земельної ділянки площею 312,5 кв. м, вартістю 24855,00 грн., загальною вартістю 192161,00 грн.. Відповідачці ОСОБА_3 виділити в натурі на праві приватної власності 57/100 частин житлового будинку, а саме кухню 2 площею 6,0 кв. м, кімнату - 3, площею 25,90 кв. м., сарай/ літню кухню «Б», вартістю 222354 грн. та 1/2 частину земельної ділянки площею 312, 5 кв. м, вартістю 24855,00 грн., загальною вартістю 247209,00 грн.. Стягнути з відповідачки на його користь понесені витрати по оплаті судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, оціночно земельної та земельно-технічної експертизи в сумі 7550,80 грн. та витрати по оплаті судового збору 1921,61 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Відносини в сім`ї не склалися, і рішенням Овруцького районного суду від 23.01.2018 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу за спільні кошти на ім`я відповідачки ними було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за №6, розміром 0,0625 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:014:0104, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Розділити добровільно вказаний будинок в натурі відповідачка не бажає. Її умова про сплату їй грошової компенсації за 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки він виконати не в змозі, так як не має коштів для сплати компенсації. Спірний будинок складається із 2-х житлових кімнат, 2-х кухонь, до будинку примикає сарай/літня кухня, гараж та огорожа. Вказаний будинок розміщено на земельній ділянці розміром 0,0625 га. Відповідно до висновку судового експерта поділ спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідно до рівностей часток співвласників в розмірі 1/2 (без відступу) не вбачається технічно можливим та запропоновано 2 можливих варіанти поділу. Із запропонованих судовим експертом варіантів поділу житлового будинку, йому підходить варіант 2, відповідно до якого він претендує на виділення йому у приватну власність житлових приміщень: кухні -1 площею 6,0 кв. м, кімнати 4 площею 25.90 кв. м, гараж «Г», що становить 43/100 ідеальних частин, вартістю 167306 грн.. На отримання з відповідачки компенсації за переполучену частку будинку він не претендує. Для забезпечення доступу до виділеної йому частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами він як співвласник претендує на 1/2 частину земельної ділянки площею 312, 5 кв. м, вартістю 24855,00 грн..

13.12.2021 року ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій просить розділити в натурі житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,0625 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:014:0104, виділивши їй в натурі на праві приватної власності 3/4 частини житлового будинку та 3/4 частини земельної ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що з вимогою ОСОБА_1 про розподіл житлового будинку та земельної ділянки в рівних частках, тобто по 1/2 частині вона не згодна. Її частка при поділі повинна бути збільшена, оскільки після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати з нею. Аліментів, що сплачує ОСОБА_1 недостатньо для утримання двох неповнолітніх дітей. Старша донька, ОСОБА_6 , є дитиною інвалідом. Її інвалідність пов`язана із аварією на ЧАЕС. Дитина не говорить, не ходить, має велику кількість вроджених вад. Догляд за нею вимагає додаткових коштів. Про це відповідач знає, але не допомагає. Вважає, що в даному випадку суд, відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України може збільшити її частку при розподілу будинку та земельної ділянки до 3/4 частини.

ОСОБА_1 подав відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , в якому вказує, що в позовні заяві останньої не наведено обставин, що мають істотне значення та не надано доказів на підтвердження її вимог про збільшення частки в майні подружжя, що передбачено ч.ч.2,3 ст. 70 СК України. На 2-х неповнолітніх дітей, які народилися в шлюбі ним регулярно сплачуються аліменти в розмірі, який просила стягнути відповідачка. Заборгованості по аліментах немає. На старшу доньку, яка є інвалідом з дитинства, крім аліментів, відповідачка отримує допомогу. При вказаних обставин підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 нема та просить відмовити в задоволенні її вимог.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник вимоги уточнюючої позовної заяви підтримали. Від отримання компенсації з відповідачки за переполучену частку будинку позивач відмовляється.

Відповідач за первісним позовом вимоги уточнюючої позовної заяви визнала, погодилася з другим варіантом розподілу, в той час і підтримала вимоги своєї зустрічної позовної заяви.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2005 року, який заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 23.01.2018 року у справі №286/3328/17, розірвано (а.с. 4).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.44,45).

Маргарита визнана дитиною-інвалідом, інвалідність якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою. Їй встановлено діагноз: вроджена вада розвиту головного мозку, агенезія мозолистого тіла, спастичний тетрапарез зі стійкими важкими руховими порушеннями. Груба затримка психо-мовного розвитку (а.с.37-39).

У шлюбі, ОСОБА_7 за згоди чоловіка ОСОБА_1 було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0625 га, кадастровий номер :01:014:0104, на якій знаходиться житловий будинок, що підтверджується договорами купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 11.06.2015 року посвідчених приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області Шваб О.В. (а.с.5-7).

Розпорядженням Овруцького міського голови від 19.02.2016 року №32 «Про перейменування вулиць в м. Овруч», вул. Радянська перейменована на вул. Тараса Шевченка.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У ч. 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Частиною 1 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Суд, із врахуванням бажання сторін, висновку експерта № 472/09-2022 від 22.09.2022 року судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (а.с. 86-129) виділяє по варіанту № 2, ОСОБА_1 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 167306 грн., що на 27524, 00 грн. менше ідеальної частки (1/2) і складає 43/100 частки від вартості житлового будинку та господарських будівель і споруд, а ОСОБА_3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 222354,00 грн., що на 27524, 00 грн. більше ідеальної частки (1/2) і складає 57/100 частки від вартості житлового будинку та господарських будівель і споруд.

В свою чергу, суд із врахуванням бажання позивача, не стягує з відповідача на його користь компенсацію відступу від ідеальної частки в розмірі 27524, 00 грн..

Що стосується розподілу земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Згідно висновку експерта №472/09-2022 від 22.09.2022, поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0104, площею 0,0625 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 експертом не проводилося, оскільки: - розташування земельної ділянки за кадастровим номером :01:014:0104 не відповідає фактичному землекористуванню за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :01:014:0104 накладається в площині на земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0795.

З дослідницької частини висновку експерта слідує, що для можливості проведення поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0104 необхідно привести у відповідність межі, шляхом розробки/виправлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0104 до меж фактичного землекористування за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що у разі поділу земельної ділянки без приведення її меж у відповідність до меж фактичного землекористування це призведе до порушення прав інших осіб, у суду відсутні правові підстави для задоволенні позову в цій частині.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , оскільки остання вимоги уточнюючої позовної заяви визнала та погодилася на розподіл будинку за варіантом №2.

Позивачем за первісним позовом понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921,61 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 7550,80 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1671,80 грн. та 6569,20 грн. відповідно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 60, 70, 71 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Поділити в натурі житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , за варіантом №2 висновку експерта від 22.09.2022 року за №472/09-2022 за наслідками проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи:

- виділивши ОСОБА_1 на праві власності 43/100 частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме наступні приміщення: кухню 1 площею 6,0 кв. м, вартістю 24106 грн.; кімнату - 4 площею 25,90 кв. м, вартістю 95716 грн.; гараж «Г», вартістю 47484 грн., на загальну суму 167306 грн..

- виділити ОСОБА_3 на праві власності 57/100 частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме наступні приміщення: кухню 2 площею 6,0 кв. м, вартістю 24106 грн.; кімнату - 3 площею 25,90 кв. м, вартістю 95716 грн.; сарай/літню кухню «Б», вартістю 102532 грн., на загальну суму 222354 грн..

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1671,80 грн. та витрат понесених за проведення експертизи в сумі 6569,20 грн..

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч

Повний текст рішення складено 05 грудня 2022 року