ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3763/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кирик К. С., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (далі також - позивач) звернулося до суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 21 238,05 грн.

Ухвалою від 25.09.2018 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

15.04.2019 суд ухвалив рішення про задоволення позову ТОВ «Веллфін» в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що позичальник належним чином не виконала зобов`язання за договором позики, унаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначено відповідно до умов договору та вимог закону.

Постановою Київського апеляційного суду від 21.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.04.2019 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.12.2021 указані вище судові рішення скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення попередніх інстанцій касаційний суд послався на порушення районним судом норм процесуального права вказуючи, що оскільки відповідач не зареєстрована за зазначеною у позовній заяві адресою, вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи та позбавлена можливості спростувати надані позивачем докази, заперечити факт укладення із позивачем договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також касаційний суд зазначив, що під час нового розгляду справи суду належить урахувати викладене у цій постанові, надати належну оцінку доводам і запереченням сторін та поданими ними докази, встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Ухвалою від 25.01.2022 справу прийнято до провадження судді Трусової Т. О. та призначено до розгляду в судовому засіданні 17.03.2022 (а.с. 209).

В судове засідання 17.03.2022 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим та з огляду на діючий в Україні режим воєнного стану суд відклав розгляд справи на 26.05.2022, про що повідомив позивача шляхом надіслання судової повістки на його електронну адресу, зазначену у позовній заяві.

26.05.2022 до суду прибув лише представник відповідача Бірюк М. М., а представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У даному судовому засіданні суд постановив протокольну ухвалу про визнання явки сторони позивача в судове засідання обов`язковою та відклав розгляд справи на 21.06.2022, про що повідомив позивача шляхом надіслання судової повістки на його електронну адресу.

Приймаючи рішення про визнання явки позивача в судове засідання обов`язковою суд виходив з того, що позовна заява та додані до неї документи не містять усіх відомостей, необхідних для вирішення спору, що зумовлює необхідність надання сторонами особистих пояснень.

21.06.2022 в судове засідання учасники справи не з`явилися, будь-яких заяв та клопотань від позивача не надходило, а від представника відповідача надійшла заява, у якій він просив у разі повторної неявки представника позивача в судове засідання залишити позов без розгляду.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

За положеннями статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

За правилами цивільного судочинства учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (статті 43, 44 ЦПК України).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно зі статтею 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з приписами пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічна норма міститься і у частині 5 статті 223 цього Кодексу.

Отже ураховуючи, що належним чином повідомлений позивач (представник позивача) повторно не з`явився в судове засідання, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Керуючись частиною 5 статті 223, пунктом 3 частини 1 статті 257, статтями 158, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без розгляду.

Суддя: