Справа № 530/780/22
Номер провадження 2-з/530/4/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Должко С.Р., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

02.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», місце знаходження: м.Дніпро, вул.Якова Самарського, 12А; треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місце знаходження: м.Житомир, вул. Велика Бердичівська,35; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, місце знаходження: м.Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.

19.09.2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.

Дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до висновку.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згiдно iз положенням ст. 151 ЦПK України забезпечення позову за заявою осiб, якi беруть участь у справi, допускається будь-якiй cтaдiї розгляду справи, якщо невжиття заходiв забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рiшення суду.

Відповідно ст. 152 ЦПК України, - позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Нормою п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" передабчено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст. 90 Закону України "Про нотаріат", стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до позовної заяви вказано, що товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" звернулося до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєва Олега Станіславовича для вчинення виконавчого напису.

02.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєвим О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі №24073 про стягнення з боржника ОСОБА_1 11286,52 грн. заборгованості за кредитним договоро № 2187961 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ".

15.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № 63036817 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Позивач вказує, що вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, заборгованість не є безспірною. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахуванням думки та позиції позивача. Також вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 5, ст. 12 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданими учасниками справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 зроблений наступний правовий висновок: строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд бере до уваги, що позивач просить визнати виконавчий напис №24073 від 02.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" 11286,52 грн. заборгованості за кредитним договором № 2187961, таким, що не підлягає виконанню.

До заяви про забезпечення позову представником заявника долучено докази на підтвердження того, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., здійснюється виконавче провадження № 63036817 від 15.09.2020 р. з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №24073 від 02.09.2020 р. вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" 11286,52 грн. заборгованості за кредитним договором № 2187961.

Отже, невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 24073 від 02.09.2020 року, може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суддя вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в межах розгляду цивільної справи № 530/780/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», місце знаходження: м.Дніпро, вул.Якова Самарського, 12А; треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місце знаходження: м.Житомир, вул. Велика Бердичівська,35; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, місце знаходження: м.Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №№24073 від 02.09.2020 р. вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" 11286,52 грн. заборгованості за кредитним договором № 2187961 у виконавчому провадженні № 63036817 від 15.09.2022 року, до закінчення розгляду справи № 530/780/22.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», місце знаходження: м.Дніпро, вул.Якова Самарського, 12А;

треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача:

приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місце знаходження: м.Житомир, вул. Велика Бердичівська,35;

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, місце знаходження: м.Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко