Дата документу 14.09.2022
Справа № 334/2680/22
Провадження № 2-о/334/151/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.

при секретарі Фарзаєвій К.А.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа; Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту сумісного проживання подружжя та перебування фізичної особи на утриманні годувальника,

в с т а н о в и в :

20.07.2022 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким заявниця перебувала у шлюбі, зареєстрованому в Ленінському р/б ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №477. 23.05.2022 року ( вх. №3723) вона звернулася до Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку пенсії « Перехід з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника» згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням №94 від 25.05.2022 року Відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , відмовлено в задоволенні заяви №3723 від 23.05.2022 року щодо перерахунку пенсії «Перехід з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника» згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ( далі Закон 1058) у зв`язку з тим, що до переліку документів на перерахунок пенсії заявниці на пенсію її чоловіка нею не були надані документи: про спільне місце проживання (реєстрації) та документ про перебування на утриманні померлого годувальника - ОСОБА_2 . 08 вересня 1959 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , 1935 року народження, в Ленінському р/б ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №477. Дошлюбне прізвище заявниці теж ОСОБА_1 . З 07.12.1967 року до дня смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , подружжя проживало за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. Двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 30,00 кв. м., була отримана її чоловіком ОСОБА_2 на 3-х членів родини: на ОСОБА_2 , на заявницю, ОСОБА_1 , його дружину, та їх сина ОСОБА_3 , 1960 року народження, на підставі ордеру №16, виданого 02.12.1967 року Міським житловим управління Виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих. ОСОБА_1 з чоловіком фактично все своє сумісне життя з 1967 року по 29.03.2022р., день його смерті, проживали у квартирі АДРЕСА_2 , тобто, ця квартира була постійним місцем їх сумісного проживання. Після народження у подружжя другої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку покращення житлових умов та у зв`язку з тим, що їх діти були різностатеві, ОСОБА_2 на підставі Ордера на житлове приміщення №3446 від 04 вересня 1991 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя, отримав двокімнатну квартиру, житловою площею 29,58 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 на сім`ю із трьох чоловік: на себе,на заявницю та на неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Особовий рахунок на зазначену житлову площу був оформлений на ОСОБА_2 . 20.02.1997 року ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , де був зареєстрований по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявниця також 20.02.1997 року разом із чоловіком була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Згодом зазначена квартира ними з чоловіком була приватизована. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 04 грудня 1998 року, виданого Комбінатом комунальних послуг ДАЕК «Запоріжжяобленерго», квартира АДРЕСА_4 на праві спільної приватної власності належить заявниці, ОСОБА_1 , та покійному чоловікові ОСОБА_2 в рівних долях, що було посвідчено Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації м. Запоріжжя за реєстровим номером 262р. №37538 24 грудня 1998 року.

Проте, вони з чоловіком ОСОБА_2 навіть після отримання кв. АДРЕСА_4 , так і залишилися проживати у квартирі АДРЕСА_2 , оскільки це було їх першим сумісним місцем проживання, де вони на той час проживали впродовж 24 років, вважали її своїм рідним домом, звідки чоловікові було зручніше ходити на роботу. Відповідно до «Указання» Відкритого акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» Запорізької обласної Ради народних депутатів від 11.02.1997 року №47/34-74 на підставі ст.,ст. 103-108 Житлового кодексу України, рішення Запорізького міськвиконкому Ради народних депутатів №372 від 24 листопада 1994 року, а також Указання по ВАТ «Запоріжтрансформатор» від 29.11.1995 року №228 у зв`язку з отримання чоловіком іншої квартири договір-найму на квартиру АДРЕСА_2 було оформлено на їх сина - ОСОБА_3 , 1960 року народження, на якого вона також була надана у 1967 році. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований з 23.10.1985 року та до цього часу в кв. АДРЕСА_2 , не заперечував проти проживання в подальшому заяниці з ОСОБА_2 , своїх батьків, в кв. АДРЕСА_2 . Сам він мешкав в м. Запоріжжі зі своєю сім`єю спочатку за адресою: АДРЕСА_5 , а потім: АДРЕСА_6 , у спадковому будинку матері заявниці . У зв`язку з прийняттям спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 матері заявниці ОСОБА_5 та необхідністю перереєстрації на спадкоємців міського телефону за зазначеною адресою, який був зареєстрований за матір`ю заявниці, вони з чоловіком вирішили, що заявниці необхідно зареєструватися за адресою спадкового майна матері, і 16.03.1999 року вона була знята з реєстрації у кв. АДРЕСА_4 , та 16.03.1999 року я була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , де зареєстрована до цього часу, проте місце фактичного мого проживання так і залишилося: АДРЕСА_1 , де вони з чоловіком проживали постійно до дня його смерті. Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 та проживаючи із ним однією сім`єю, вона майже все їх сумісне життя перебувала на його утриманні. Як пенсіонер за віком, тобто непрацездатна особа, з 30.05.1996 року вона безстроково перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ у м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію за віком. Відповідно до довідки про доходи №0773 7073 1125 1767, сума її пенсії за період з 01.06.2021р. по 31.05.2022р. складає 42 143 грн. 48 коп.( сорок дві тисячі сто сорок три грн. 48 коп.) за рік. ОСОБА_2 , як пенсіонер, з 23.08.1995 року перебував на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ у м. Запоріжжя в Запорізькій області з 23.08.1995 року безстроково та отримував пенсію за віком. Відповідно до довідки про доходи №4223 7727 2122 1202, сума пенсії ОСОБА_2 за період з 01.04.2021р. по березень 2022р. складала 167 995 грн. 58 коп. ( сто шістдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 58 коп.) за рік. Перебуваючи на пенсії, ОСОБА_2 продовжував працювати та отримував заробітну плату, як ведучий економіст відділу матеріально-технічного постачання ВАТ «Дніпроенерго» до 2004 року, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_2 , а потім він працював на тимчасових роботах майже впродовж всього свого життя. Для встановлення юридичного факту перебування на утриманні необхідно, щоб заявник перебував на утриманні годувальника не менш як п`ять років та одержував від члена сім`ї матеріальну допомогу, що була для нього єдиним постійним джерелом засобів для існування. Заявниця ОСОБА_1 проживала зі своїм чоловіком однією сім`єю 62,5 роки, включаючи останні 5 років до його смерті, і майже все своє життя перебувала на його утриманні, оскільки він мав заробіток в кілька разів більший, ніж у неї, весь час працював та забезпечував її та їх дітей. На теперішній час заявниця перебуває в скрутному матеріальному положенні, оскільки хворіє та потребує багато коштів на своє лікування і підтримку свого здоров`я, на придбання продуктів харчування, одягу та взуття, ліків, всіх необхідних для існування предметів вжитку, сплати за комунальні послуги щодо житла, яке належить їй на праві власності в порядку приватизації. Матеріальна допомога, яку постійно надавав мені, непрацездатній особі, її чоловік ОСОБА_2 була для неї, крім отриманої нею пенсії, основним і постійним джерелом її існування, оскільки на свою пенсію вона не мала змоги придбати собі необхідні ліки, одяг та взуття, предмети вжитку, придбати необхідні продукти харчування, сплачувати комунальні платежі, оскільки її чоловік ніс витрати, пов`язані з їх сумісною власністю: плату за теплову енергію,обслуговування будинку та інші платежі в квартирі АДРЕСА_4 , а також по їх фактичному проживанню. Пенсія ОСОБА_2 щомісяця, відповідно до наданої довідки, складала від 13 821.02 грн. до 15 725.16 грн. щомісяця, а за рік 167 995,58 грн. а пенсія ОСОБА_1 щомісяця складає від 3366.82 грн. до 3815,65 грн., а за рік 42 143.48 грн., що майже в чотири рази менше пенсії її чоловіка, яку він щомісяця витрачав частково і на її утримання. Посилаючись на вказане просила встановити факт, що має юридичне значення: встановлення місце сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2016 року по день його смерті по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні представник заявника адвокат Ляшенко О.С. просила позов задовольнити, з підстав, зазначених у позові.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду 01.09.2022 року та згідно якого, судова повістка була отримана уповноваженою особою 30.08.2022 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши свідків, представника позивача, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1947 року народження перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , 1935 року народження, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 08.09.1959 року Ленінським Ленінським р/б ЗАГС, актовий запис № 477, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 18), ІНФОРМАЦІЯ_9 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 709.

Як вбачається з паспорту громадянина України заявниці, копія якого знаходиться матеріалах справи (а.с. 11), заявниця ОСОБА_1 з 20.02.1997 року по 16.03.2022 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а з 16.03.1999 року і по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 . Чоловік заявниці ОСОБА_2 був зареєстрований з 20.02.1997 року по день смерті, за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить копія паспорту (а.с.15-16).

Як зазначає заявниця в заяві, вони з чоловіком мешкали разом за адресою АДРЕСА_1 , з 1967 року по день його смерті.

Двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 30,00 кв. м., була отримана чоловіком заявниці на трьох членів родини: на ОСОБА_2 (чоловіка заявниці), ОСОБА_1 (заявницю), ОСОБА_3 (їх спільного сина), на підставі ордеру №16, виданого 02.12.1967 року Міським житловим управлінням Виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів трудящих (а.с. 38).

Після народження у подружжя другої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 на підставі Ордера на житлове приміщення №3446 від 04 вересня 1991 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя (а.с.46), отримав двокімнатну квартиру, житловою площею 29,58 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 на сім`ю із трьох чоловік: на себе,на заявницю та на неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Вказана квартира зареєстрована на праві спільної часткової власності на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що свідчить Свідоцтво про право власності № НОМЕР_5 , видане 04.12.1998 року (а.с.47-48), Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 , інвентарний №48335 (а.с.50-53).

У зв`язку з отриманням чоловіком заявниці іншої квартири за адресою: АДРЕСА_3 , договір-найму на квартиру АДРЕСА_2 було оформлено на їх спільного сина ОСОБА_3 , 1960 року народження, про що свідчить «Указання» Відкритого акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» Запорізької обласної Ради народних депутатів від 11.02.1997 року №47/34-74 (а.с.40) та Свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_6 від 01.02.1999 року (а.с.45), проте подружжя продовжувало фактично проживати за вказаною адресою, син ОСОБА_3 жодних заперечень відносно їх проживання у вказаній квартирі не мав.

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла матір заявниці ОСОБА_5 , про що свідчить Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.57). У зв`язку з прийняттям спадщини після смерті матері та перереєстрації на спадкоємців міського телефону, за адресою: АДРЕСА_6 , який був зареєстрований за матір`ю заявниці, ОСОБА_1 з чоловіком вирішили, що їй необхідно зареєструватися за адресою спадкового майна матері, і 16.03.1999 року заявниця була знята з реєстрації у кв. АДРЕСА_4 та 16.03.1999 року була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_6 , де зареєстрована по теперішній час, проте місце її фактичного проживання і залишилося: АДРЕСА_1 .

На підтвердження проживання ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , заявницею надано:

- Акт фактичного проживання та перебування на утриманні за адресою: АДРЕСА_1 , від 29.06.2022 року, складений сусідами, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали та вели господарство за вказаною адресою з 07.12.1967 року по день смерті ОСОБА_2 , та що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2 (а.с.25);

- Акт №142 про фактичне проживання або не проживання громадян за адресою: АДРЕСА_3 , підписаний Головою ОСББ «Штурмова, 9» Огурцовою Н.М. та Заступником Голови ОСББ «Штурмова, 9» - Закаблуковою С.М., згідно якої, ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживав (а.с.26);

- Копії обкладинок медичних карток ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , на яких вказана адреса проживання АДРЕСА_1 (а.с. 27,31);

Після смерті чоловіка, заявниця ОСОБА_1 . звернулась до Пенсійного Фонду України для переоформлення пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки пенсія чоловіка була більша за розміром і була основним джерелом доходу їх родини, тобто фактично вона знаходилась на утриманні свого чоловіка, однак в призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника було відмовлено через те, що вони з чоловіком були зареєстровані за різними адресами та через відсутність документів, які підтверджують факт перебування її на утриманні померлого, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 12), та рішенням №94 від 23.05.2022 (а.с. 13).

Розмір пенсії заявниці ОСОБА_1 , отриманої за період з червня 2021 року по травень 2022 року становить 42 143,48 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 0773 7073 1125 1767, виданою Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фондуУкраїни в Запорізькій області (а.с.20-21).

Розмір пенсії чоловіка заявниці ОСОБА_2 , отриманої за період з червня 2021 року по травень 2022 року становить 167 995,58 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 4223 7727 2122 1202, виданою Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (а.с.23-24).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які є дітьми заявниці та її чоловіка ОСОБА_2 , пояснили, що батьки проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 .. За зареєстрованою адресою матері, а саме: АДРЕСА_6 , фактично проживає, ОСОБА_3 .. Матір була вимушена перереєструвати місце проживання, з метою перереєстрації міського телефону за адресою: АДРЕСА_6 після смерті бабусі (матері заявниці). Батько усе життя утримував родину, оскільки його дохід значно перевищував дохід матері.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що знайома з ОСОБА_1 , заявниця з чоловіком проживала по АДРЕСА_1 . Будинок за адресою: АДРЕСА_6 це будинок батьків заявниці, проте заявниця там не проживала після смерті матері та після перереєстрації на вказану адресу. Чоловік усе життя утримував родину, оскільки займав непогану посаду і його дохід значно перевищував дохід заявниці.

Через те, що заявниця та її померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами заявниця позбавлена можливості переоформити пенсію за віком на пенсію по втраті годувальника, хоча спільно проживала з ним за однією адресою, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що ОСОБА_1 постійно спільно проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 та перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту сумісного проживання подружжя та перебування фізичної особи на утриманні годувальника - задовольнити.

Встановити факти, що мають юридичне значення: встановлення місця сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , та ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2016 року по день його смерті по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Коломаренко К. А.