Єдиний унікальний номер судової справи: 481/1313/21
Номер провадження: 22-ц/812/838/22 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого: Крамаренко Т.В.

суддів: Темнікової В.І., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану в її інтересах

адвокатом Ковалик Мариною Федорівною

на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 липня 2022 року, постановлену під головуванням судді Васильченко - Дриги Н.О в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватно - орендного підприємства «Вікторія» (надалі ПОП «Вікторія») про усунення перешкод в користуванні майном, припинення користування землею шляхом розірвання договору, повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2021 року адвокат Ковалик М.Ф. діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПОП «Вікторія», в якому просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 5,75 га за кадастровим номером № :02:000:0369, що знаходиться на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, власнику ОСОБА_1 , шляхом розірвання договору оренди землі від 25 грудня 2010 року за № 79 та повернути останній дану земельну ділянку у користування. Крім того, просила стягнути з ПОП «Вікторія» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

В листопаді 2021 року адвокат Довбня О.В., діючи в інтересах ПОП «Вікторія» подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 липня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПОП «Вікторія» про усунення перешкод в користуванні майном, припинення користування землею шляхом розірвання договору, повернення земельної ділянки закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач та його представник у судові засідання призначені на 29.06.2022 року, 20.07.2022 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Ковалик М.Ф. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, порушення права реалізації гарантій позивачки на звернення до суду за захистом свого порушеного права через закриття провадження у справі просила ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено вимоги п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, відповідно до якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Також зазначає про те, що суд в мотивувальній частині ухвали зазначає про наявність підстав для залишення позову без розгляду, натомість в резулятивній частині ухвали зазначив про закриття провадження у справі. Натомість, жодної з передбаченої Законом підстав для закриття провадження у справі судом наведено не було, а посилання в ухвалі містяться тільки щодо підстав залишення позову без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання сторони не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника ОСОБА_1 адвоката Ковалик М.Ф. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд в її описовій частині зазначав про те, що позивач та його представник у судові засідання призначені на 29.06.2022 року, 20.07.2022 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з чим в мотивувальній частині ухвали на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд вважав, що позовну заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ПОП «Вікторія» про усунення перешкод в користуванні майном, припинення користування землею шляхом розірвання договору, повернення земельної ділянки, належить залишити без розгляду.

Натомість, як убачається з резолютивної частині оскаржуваної ухвали суду, постановлено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ПОП «Вікторія» про усунення перешкод в користуванні майном, припинення користування землею шляхом розірвання договору, повернення земельної ділянки закрити.

Колегія суддів не може погодитись з вказаною ухвалою суду з огляду на наступне.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави закриття провадження у справі визначено у статті 255 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Між тим, суд першої інстанції постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі підстав визначених ст. 255 ЦПК України не навів, а крім того в матеріалах справи вони також відсутні.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права.

Встановлені колегією суддів факти щодо допущення процесуальних порушень судом першої інстанції свідчать про підставність доводів апеляційної скарги та як наслідок необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Тож нормами ст.55 Конституції України,а також ст.15, ст.16 ЦК України кожній особі гарантується право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про закриття провадження, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, оскаржувана ухвала відповідно до положень п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Ковалик Мариною Федорівною - задовольнити.

Ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 липня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складений 14 вересня 2022 року.