ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/786/22
Провадження № 2/210/1010/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2022 року
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Скотар Р.Є.,
за участі секретаря судового засідання: Хмельницької Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом адвоката Гуртового Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни про повернення стягнутого за виконавчим написом,-
До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява Гуртового Сергія Володимировича , який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни (надалі - Відповідач) про повернення стягнутого за виконавчим написом (а.с. 1-4).
Позов пред`явлено за правилами альтернативної підсудності - за місцем виконання виконавчого напису (частина 12 статті 28 ЦПК України).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 17 лютого 2022 року визначено головуючого - суддю Скотар Р.Є.
Ухвалою судді 18 лютого 2022 року позов прийнято в провадження, визначено проводити розгляд справи з повідомленням сторін (а.с. 15).
На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» відзив на позов не подав. В матеріалах справи міститься докази отримання Відповідачем ухвали про призначення судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду 26 квітня 2022 року, 05 травня 2022 року, 24 червня 2022 року, 05 липня 2022 та 02 вересня 2022 року.
Від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни надійшов відзив. Крім того, в матеріалах справи міститься докази отримання Відповідачем ухвали про призначення судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду 10 червня 2022 року, 12 червня 2022 року. Крім того, відповідно довідки від 20.05.2022 року судова повістка надсилалась на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.
В даній справі участь відповідача 1 обґрунтовується тими обставинами, що стягнення проводилося безпосередньо на користь АТ «Перший Український міжнародний банк», залучення у якості Відповідача 2 приватного виконавця обґрунтовується тим, що згідно ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено наступне: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувана; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.» Таким чином Відповідач 2 також отримав кошти з заробітної плати позивача у якості компенсації мінімальних витрат виконавчого провадження та основної винагороди. Розмір отриманих виконавцем коштів підлягає поверненню позивачу як стороні на користь якої постановлено рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Наразі, позивач зазначає, що згідно власних розрахунків, які проведені після отримання з бухгалтерії підприємства інформації, загальний розмір утримань за період грудень 2019 року - серпень 2020 року досяг 29 163,82 гривень, що визначено як попередня сума по позову. Суму у розмірі 29 163,82 гривень позивач вважає збитком, який їй нанесений.
Враховуючи викладене Позивач просить суд стягнути з приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни кошти у сумі 29 163, 82 гривень на користь ОСОБА_1 ; стягнути з АТ « Перший Український міжнародний банк» кошти у сумі 29 163, 82 гривень на користь ОСОБА_1 ; стягнути з АТ «Перший Український міжнародний банк» кошти у сумі 957,2 гривень на користь ОСОБА_1 - сплачений судовий збір; стягнути з приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни кошти у сумі 957,2 гривень на користь ОСОБА_1 - сплачений судовий збір.
У відзиві на позовну заяву відповідач приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна просить суд відмовити у задоволені позовної заяви адвоката Гуртового Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни про повернення стягнутого за виконавчим написом. В обґрунтування відповідач ПВ Клітченко О.А. посилається на те, що 17.12.2019, керуючись ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», що вона, як приватний виконавець винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 60901410.
Так 17.12.2019, керуючись вимогами статті 3, ч. 3 статті 40, статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», вона, як приватний виконавець винесла постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця. Отже, як приписами статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» так і положеннями ч. 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень чітко визначено обов`язок виконаний щодо винесення постанови про стягнення основної винагороди при надходженні виконавчого документа виконавцю одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження. Вищевказаною постановою приватного виконавця визначено стягнути з боржника, основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом. Згідно з відомостями наданими ПФУ, ДФС у відповідь на запит приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, що боржник отримує дохід від особи, якою є: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» (ЄДРПОУ/ІПН: 24432974).
24.12.2019, керуючись статтями 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та скеровано за місцями отримання боржником доходу
Відповідно до даних постанов приватним виконавцем встановлено здійснювати відрахування Із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, що вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідності до ст. 68, 70 Закону України «Про виконавче провадження» суму боргу у розмірі 53 663,20 гривень, яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням № 60901410 що складається з: витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 гривень, суму боргу за виконавчим документом у розмірі 48 421,09 гривень, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 4 842,11 гривень.
Підстав для відкриття вказаного виконавчого провадження була не власна ініціатива приватного виконавця, а заява стягувача - Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про примусове виконання рішення. Тому підставою для стягнення витрат виконавчого провадження з боржника є факт понесення таких витрат приватним виконавцем для організації та проведення виконавчих дій, а тому відшкодування приватному виконавцю понесених ним витрат не ставиться у взаємозалежність із визнанням виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки факт понесення витрат приватним виконавцем уже є безумовною підставою для їх відшкодування приватному виконавцю.
Оскільки, відповідачеві у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню виступає стягувач, то відшкодування витрат виконавчого проваджений, відкритого на підставі такого виконавчого документа у разі визнаний його таким, що не підлягає виконанню, доцільно здійснювати за рахунок стягувана
Крім того, позивачем не надано суду судового рішення, що набрало законної сили, яким дії, рішення чи бездіяльність приватного виконавця в межах виконавчого провадження № 60901410 визнано протиправними.
Відповідач зауважує, що грошові кошти, які були стягнуті з боржника на користь приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни не є безпідставно набутими, оскільки підставою набуття коштів є чинні постанова приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про звернення стягнення па заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
З огляду на вищевикладене, відсутні правові підстави для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним стягненням грошових коштів.
Поза межами судового засідання 12.08.2022 року від представника позивача Гуртового С.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, просить постановити рішення з урахуванням довідок та відзиву приватного виконавця.
Короткий виклад обставин справи, встановлених судом.
Відповідно довідкам, виданим ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» встановлено, що з 01.12.2019 року по 31.08.2020 року з її заробітної плати утримувалася витрати згідно постанови № Б/Н від 24.12.2019 року на користь приватного виконавця Клітченко О.А. до погашення суми боргу у розмірі 400,00 грн. (а.с. 25)
Так, з 01.12.2019 року по 31.08.2020 року з її заробітної плати утримувалася основна винагорода згідно постанови № Б/Н від 24.12.2019 року на користь приватного виконавця Клітченко О.А. до погашення суми боргу у розмірі 4 842,11 грн. За період з 01.12.2019 року по 31.08.2020 року утримано 2 876,39 грн. і перераховано, залишок заборгованості становить 1965,72 грн. З 01.09.2020р. стягнення припинені у зв`язку з розпорядженням ПВ Клітченко О.А. (а.с.26)
Нормативно-правове обґрунтування
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17).
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Крім того, згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17).
Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц та від 13 січня 2021 року у справі № 539/3403/17).
Крім того, суд враховує позицію Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 05.02.2020 року у справі № 201/8493/18, згідно з яким суд дійшов правового висновку, про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця, які не можуть вважатися безпідставно набутими: коштами у розуміти статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження.
Статтею 1215 ЦК України визначено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).
Підставою стягнення коштів з позивача, був виконавчий напис нотаріуса, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, тобто кошти були стягнуті, а не добровільно внесенні в рахунок погашення заборгованості.
Підстава набуття коштів Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» за виконавчим написом відпала і сам факт існування зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ», не є підставою примусового стягнення з неї коштів без рішення суду або діючого виконавчого напису нотаріуса.
Висновки за результатами розгляду матеріалів справи
На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому є підстави для повернення відповідачем грошових коштів позивачу на підставі ст.1212 ЦК України, сплачених за спірним виконавчим написом.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідкам, виданим ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» встановлено, що з 01.12.2019 року по 31.08.2020 року з її заробітної плати утримувалася витрати згідно постанови № Б/Н від 24.12.2019 року на користь приватного виконавця Клітченко О.А. до погашення суми боргу у розмірі 400,00 грн.
Крім того, з 01.12.2019 року по 31.08.2020 року з її заробітної плати утримувалася основна винагорода згідно постанови № Б/Н від 24.12.2019 року на користь приватного виконавця Клітченко О.А. до погашення суми боргу у розмірі 4 842,11 грн. За період з 01.12.2019 року по 31.08.2020 року утримано 2 876,39 грн. і перераховано, залишок заборгованості становить 1965,72 грн. З 01.09.2020р. стягнення припинені у зв`язку з розпорядженням ПВ Клітченко О.А. Отже сума сплаченої винагороди на користь приватного виконавця складає 400,00 грн + 2876,39 грн. = 3276,39 грн.
Частиною сьомою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Отже, в цій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки грошові кошти не можуть вважатися безпідставно набутими, адже це витрати виконавчого провадження та основна винагорода виконавця, а підставою набуття коштів були постанова приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди і постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які в установленому законом порядку оскаржені до суду не були.
Що стосується розподілу судових витрат.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-82, 141, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов адвоката Гуртового Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни про повернення стягнутого за виконавчим написом - задовольнити частково.
В інший частині позивних вимог - відмовити.
Відповідачу, який не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 12 вересня 2022 року.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 );
Суддя: Р. Є. Скотар