печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Хайнацький Є.С., перевіривши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайланй» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайланй» (далі - стягувач, ОСББ «Скайланй») звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 (далі - боржник, ОСОБА_1 ).

Згідно ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання боржника, судом було здійснено запит до Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Реєстр територіальної громади м. Києва, згідно відповіді якого від 07.09.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не зареєстрований. Таким чином, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника-2.

Крім того, як зазначає заявник, ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, де він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що унеможливлює встановити його місце реєстрації, проживання (перебування) на території України та підлягає розгляду в порядку розділу ХІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, в разі подання заяви з порушенням правил підсудності суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника не можливо, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Частиною 2 статті 2 ЦПК України встановлено, що якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Тому, при розгляді справи про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 і при примусовому виконанні можливого рішення у справі необхідно буде на підставі ч. 2 ст. 10 ЦПК України застосовувати міжнародний договір України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, зокрема, Конвенцію про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року (далі Конвенцію).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 вказаної Конвенції, клопотання про дозвіл на примусове виконання рішення подається в компетентний суд Сторони що домовилась, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано і до суду, який виніс рішення по справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, який є компетентним винести рішення за клопотанням. До клопотання, зокрема відповідно до п. «б» ч.2 ст. 53 Конвенції, додається документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесено рішення, яка не прийняла участь в процесі, була належним чином та своєчасно викликана в суд , а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, сплачена при зверненні до суду сума судового збору поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 164, 165, 260-261, 353, 354, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайланй» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 09.09.2022 року.

Суддя Є.С. Хайнацький