Справа № 713/1641/22
Провадження №2-о/713/68/22
РІШЕННЯ

іменем України

14.09.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря Матейчук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 , заінтересована особа : Вижницька міська рада Чернівецької області, про встановлення факту проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд заявою про встановлення факту проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини.

У заяві вказував, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 20.03.2022 року.

Після смерті матері на території Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,5482 га., цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право на земельну ділянку серії ЯЕ №349104 від 04.08.2008 року.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт в якому усе її майно, що буде належати їй на день смерті заповідає ОСОБА_1 .

Звернувшись до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері, що складається із земельних ділянок, загальною площею 0.5482 га, розташованої на території Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Проте, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №174/02-31 від 05 серпня 2022 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки, у зв`язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законові, так як він не подав доказів про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , та вважається таким, що не прийняв спадщину.

Тобто для оформлення ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3 йому необхідно встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Просить встановити факт постійного місця проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник та його представник в судове засіданні не з`явилися. В адресованій суду заяві представник заявника заявлені вимоги підтримав та просить заяву розглядати у їх відсутність.

Представник Вижницької міської ради, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві просить справу розглядати у його відсутність, щодо задоволення заявлених вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 20.03.2022 року.

Після смерті матері на території Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області відкрилась спадщина у вигляді права на земельні ділянки, площею 0,5482 га., цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право на земельну ділянку серії ЯЕ №349104 від 04.08.2008 року .

За життя 08 квітня 2003 року ОСОБА_3 склала заповіт в якому усе її майно, що буде належати їй на день смерті заповідає ОСОБА_1 .

Звернувшись до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері, що складається із земельних ділянок, загальною площею 0,5482 га., розташованої на території Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Проте, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №174/02-31 від 05 серпня 2022 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки, у зв`язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законові, так як він не подав доказів про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , та вважається таким, що не прийняв спадщину.

Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку за законом чи за заповітом не має.

У довідці №4-300, яка видана старостинським округом сіл Мілієве, Кибаки, Середній Майдан Вижницької міської ради від 05.08.2022 року, вказано, що ОСОБА_1 здійснював постійний догляд за своєю матір`ю, яка хворіла, купляв ліки, продукти харчування та речі першої необхідності та здійснив поховання ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 розпорядився речами покійної, провів ремонт житлового будинку, обробляє земельну ділянку належну до будинку, тобто вважається таким, що прийняв спадщину.

За наявними відомостями у старостинському округу сіл Мілієве, Кибаки, Середній Майдан Вижницької міської ради, ОСОБА_3 на день смерті постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання у АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 разом з нею в одному будинку без реєстрації проживав син - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою №4-295 від 05.08.2022 року

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадщини.

Отже, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги всі обставини справи, докази надані заявником, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 , заінтересована особа : Вижницька міська рада Чернівецької області, про встановлення факту проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини, задовольнити .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Вижницька міська рада , юридична адреса : вул. Українська, 34 м. Вижниця Вижницького району, Чернівецької області.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК