Провадження 2/522/2719/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.

при секретарі Лукашкіні О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та приведення приміщення в первісний стан, -

ВСТАНОВИВ:

Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та приведення приміщення в первісний стан.

Позивач обґрунтовує позов тим, що у квітні 2020 року квартира спільного заселення (комунальна) АДРЕСА_1 , яка належала трьом фізичним особам на праві приватної часткової власності, була поділена на самостійні частини, з виділом кожної з них в окрему одиницю.

Після поділу, одній з частин квартири, яка належала ОСОБА_1 , загальною площею 24, 2 кв.м. та житловою площею 9, 5 кв. м., залишено адресу: квартира АДРЕСА_1 .

В червні 2020 року співробітниками КП «ЖКС «Порто-Франківський» виявлено в новоствореній квартирі проведення робіт по переобладнанню віконного отвору в дверний проріз для подальшого улаштування балкону. Вручено припис про припинення робіт та надання дозвільних документів.

10.07.2020 року під час комісійного обстеження за участю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, КП «ЖКС «Порто-Франківський» встановлено факт улаштування дверного прорізу замість віконного на другому поверсі противоротнього флігелю за вказаною адресою.

Будинок за адресою АДРЕСА_2 , побудований в кінці 19 століття, прийнятий під охорону держави на підставі рішення Одеського облвиконкому № 580 від 27.12.1991 року, № 652 від 25.12.1984 року та наказу МКТ №728/0/16-08 від 20.06.2008 року як пам`ятка архітектури та містобудування, історії, охоронний номер № 221-Од.

При цьому, відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо реєстрації права на виконання будівельних робіт за даною адресою відсутня.

Таким чином, згідно ч. 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», даний об`єкт відноситься до об`єктів зі значним класом наслідків (ССЗ), повноваження щодо здійснення архітектурно-будівельного контролю належать Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельної роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Частиною 7 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 1. ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до класу значних наслідків (ССЗ) можуть провадитись після отримання замовником дозволу на виконання будівельних робіт (прим. видається ДАБІ України).

Відповідачем ОСОБА_1 не отримано права на проведення будівельних робіт, в передбаченому закону порядку.

Таким чином відповідачем не отримано права на проведення будівельних робі. Він виконав реконструкцію вищезазначеної квартири без отримання права на проведення будівельних робіт та не ввів об`єкт в експлуатацію, чим порушив вимоги містобудівного законодавства.

Згідно до ч.2 ст.376 ЦК України особа здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно(товар) у власність інший сторони (покупцю), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) та уплатити за нього визначену грошову суму.

Статтею 658 ЦК України передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише в випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до ст. 202 ЦК України договір купівлі-продажу є правочином.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона існує відповідно до закону за своєю волею не залежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування, та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6.11.2009 року №9 судам необхідно враховувати, що згідно із ст. ст. 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована заперечує його дійсність, на підставах встановлених законом (зокрема в зв`язку з порушенням вимого законодавства при його укладенні), такій правочин можу бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (ст.ст.216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

Частиною 3 ст.228 ЦК України встановлено, що у разі недодержання вимоги, щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства його моральним засадам, такої правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу обох сторін в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується все одержані ними з-а угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто інший стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що права власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.13 Конституції України встановлено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватись на шкоду людини і суспільства.

За змістом ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним с моменту його вчинення (ч.1 ст.236 ЦК України).

Необхідність повернення відповідачу ОСОБА_1 права власності на спірний об`єкт нерухомого майна обумовлена тим, що ця особа здійснила самовільне будівництво, а тому саме він повинен здійснити приведення приміщення у попередній стан.

09.09.2020 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради прийнято розпорядження №351 «Про проведення самовільно реконструйованої частини колишньої комунальної квартири АДРЕСА_3 до первісного стану». Згідно розпорядження ОСОБА_1 зобов`язано привести самовільно реконструйовану квартиру до первинного стану. Розпорядження не виконано.

Враховуючи викладене та той факт, що виконані самочинні будівельні роботи, Управлінням 15.07.2020 року направлені листи до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області та Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради з проханням вжити відповідні заходи реагування.

24.02.2021 року за договором №291 ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що об`єкт самочинного будівництва повинен бути приведений в первинний стан, для чого необхідно визнати недійсним договір купівлі-продажу.

Ухвалою від 28.08.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

16.02.2022 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив.

Відповідач ОСОБА_1 вважає, що він не є належним відповідачем за наступними підставами.

Згідно Договору купівлі-продажу від 24.02.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Т.Ю., який зареєстровано в реєстрі за № 291 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 продав квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

З 24.02.2021 року він вже не є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Також будівельні роботи, які вказані в позовній заяві, не належать квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Вони належать іншим власникам будинку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.02.2022 року власниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 є:

ОСОБА_2 , згідно договору купівлі продажу, серія та номер: 291, виданий 24.02.2021 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Поляковою Тетяною Юріївною, 1/1 розмір частки, загальна площа: 24,2 кв.м., житлова: 9,5 кв.м.

ОСОБА_4 , згідно договору дарування р№ 7-2121, 12.06.2009, частка власності 297/1000, який був виданий Першою Одеською державною нотаріальною конторою, загальна площа: 92.9 кв.м., житлова: 64.7 кв.м., 5 кімнатна квартира, номер запису: 181 в книзі: 769пр.-45.

ОСОБА_5 , згідно договору дарування р. 520, 02.03.2010 року, 19/100 частки власності, який був виданий Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М., загальна площа: 92.9 кв.м., житлова: 64.7 кв.м., 5 кімнатна квартира, номер запису: 181 в книзі: 769пр.-45.

ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про право на спадщину 4-7489, 07.11.2011, частка власності 334/1000, яке було видане Першою Одеською державною нотаріальною конторою, загальна площа: 92.9 кв.м., житлова: 64.7 кв.м., 5 кімнатна квартира, номер запису: 181 в книзі: 769пр.-45.

ОСОБА_1 , був власником приміщення - літери «3» площею 8.4 кв.м. та літери «2» площею 9.5 кв.м. (технічний паспорт). Вікна його квартири не виходили на фасад.

Вікна, які виходять на фасад належать цим власникам: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Тому, він вважає, що треба залучити в якості відповідачів власників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , замість його - ОСОБА_1 , так як він є неналежний відповідач по даній справі.

Крім того, він вважає, що не може бути притягнутий до вищевказаної справи - відповідачем. Просить визнати причину не подачі своєчасно відзиву на позовну заяву - поважною. В задоволення позовної заяви відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подала заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату час та місце розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи суд приходить до висновку, що даний в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

У відповідності до ст. ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом за клопотанням учасників провадження. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

У квітні 2020 року квартира спільного заселення (комунальна) АДРЕСА_1 , яка належала трьом фізичним особам на праві приватної часткової власності, була поділена на самостійні частини, з виділом кожної з них в окрему одиницю.

Після поділу, одній з частин квартири, яка належала ОСОБА_1 , загальною площею 24, 2 кв.м. та житловою площею 9, 5 кв. м., залишено адресу: квартира АДРЕСА_1 .

В червні 2020 року співробітниками КП «ЖКС «Порто-Франківський» виявлено в новоствореній квартирі проведення робіт по переобладнанню віконного отвору в дверний для подальшого улаштування балкону. Вручений припис про припинення робіт та надання дозвільних документів.

10.07.2020 року під час комісійного обстеження за участю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, КП «ЖКС «Порто-Франківський» встановлено факт улаштування дверного прорізу замість віконного на другому поверсі противоротнього флігелю за вказаною адресою.

Будинок за адресою АДРЕСА_2 , побудований в кінці 19 століття, прийнятий під охорону держави на підставі рішення Одеського облвиконкому № 580 від 27.12.1991 року, № 652 від 25.12.1984 року та наказу МКТ №728/0/16-08 від 20.06.2008 року як пам`ятка архітектури та містобудування, історії, охоронний номер № 221-Од.

При цьому, відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо реєстрації права на виконання будівельних робіт за даною адресою відсутня.

Таким чином, згідно ч. 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», даний об`єкт відноситься до об`єктів зі значним класом наслідків (ССЗ), повноваження щодо здійснення архітектурно-будівельного контролю належать Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеської області.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельної роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Частиною 7 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 1. ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до класу значних наслідків (ССЗ) можуть провадитись після отримання замовником дозволу на виконання будівельних робіт (прим. видається ДАБІ України).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.02.2022 року власниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 є:

ОСОБА_2 , згідно договору купівлі продажу, серія та номер: 291, виданий 24.02.2021 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Поляковою Тетяною Юріївною, 1/1 розмір частки, загальна площа: 24,2 кв.м., житлова: 9,5 кв.м.

ОСОБА_4 , згідно договору дарування р№ 7-2121, 12.06.2009, частка власності 297/1000, який був виданий Першою Одеською державною нотаріальною конторою, загальна площа: 92.9 кв.м., житлова: 64.7 кв.м., 5 кімнатна квартира, номер запису: 181 в книзі: 769пр.-45.

ОСОБА_5 , згідно договору дарування р. 520, 02.03.2010 року, 19/100 частки власності, який був виданий Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М., загальна площа: 92.9 кв.м., житлова: 64.7 кв.м., 5 кімнатна квартира, номер запису: 181 в книзі: 769пр.-45.

ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про право на спадщину 4-7489, 07.11.2011, частка власності 334/1000, яке було видане Першою Одеською державною нотаріальною конторою, загальна площа: 92.9 кв.м., житлова: 64.7 кв.м., 5 кімнатна квартира, номер запису: 181 в книзі: 769пр.-45.

Однак, відповідачами по даній справи були залучені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Інші власники квартири АДРЕСА_7 , а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не були залучені відповідачами по справі.

ОСОБА_1 , був власником приміщення - літери «3» площею 8.4 кв.м. та літери «2» площею 9.5 кв.м. ( згідно даних технічного паспорту від 23.03.2020 року ). Вікна його квартири не виходять на фасад будинку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вищевказані обставини не з`ясувалися позивачем Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради.

Тому суд вважає, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не можуть бути залучені в якості відповідачів по справі.

Згідно Договору купівлі-продажу від 24.02.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Т.Ю., який зареєстровано в реєстрі за № 291 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 продав квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_9 з 24.02.2021 року не мешкає в квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , тому він не міг отримувати повідомлення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд надавши оцінку всім доказам, наявним в матеріалах справи приходить до висновку про відмову в задоволенні позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та приведення приміщення в первісний стан - в повному обсязі.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст.76,77,141,259,263-265,268,273,352,354 ЦПК України, -

В И Р И Ш И В:

У задоволенні позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та приведення приміщення в первісний стан відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 14.09.2022 року.

Суддя

12.09.2022