МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22 вересня 2022 року Справа №370/1392/22

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «АЛЬТАІР» про визнання права власності та стягнення неустойки за невиконання зобов`язань за договором,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , вказавши третіми особами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «АЛЬТАІР», в якому просив суд визнати за ОСОБА_1 (РНОКП1І НОМЕР_1 ) право власності на 10% частки, що становить 121 200 гри., статутного капіталу ТОВ «АЛЬТАІР» () згідно укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР» від 12 травня 2021 року та стягнення неустойки за договором.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 , вказує, що відповідач відмовилась на сьогодні виконувати попередній договір від 12.05.2021 року та укладати основний договір купівлі- продажу частки у статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР», чим порушив права та законні інтереси позивача.

Ухвалою суду від 22.09.2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недолік в позовній заяві.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій він вказує, що предметом спору вище зазначеного позову є вимоги позивача до відповідача-1 про визнання за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 10% частки, що становить 121 200 грн., статутного капіталу ТОВ «АЛЬТАІР» (код ) згідно укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР» від 12 травня 2021 року.

При цьому, зауважив, що умовами попереднього договору від 12.05.2021р. було передбачено, що сторони зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі - продажу 10% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР», за яким продавець продасть, а покупець купить на умовах, викладених у цьому попередньому договорі 10% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР», у розмірі 121 200 гривень, що становить 10 (десять) відсотків статутного капіталу Товариства (п. 1.1 попереднього договору).

Згідно з п.2.3 Попереднього договору сторони погодили, що у випадку відмови продавця з будь-яких причин продати 10% частки у статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР», покупець має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав з вимогою зобов`язати продавця виконати умови цього договору та/або зобов`язати укласти основний договір на умовах передбачених попереднім договором. Окрім того, продавець не заперечуватиме того, що покупець матиме право вжити відповідних заходів забезпечення позову.

Дія попереднього договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР» від 12.05.2021р. закінчилась, однак договір укладений так і не був, що означає, що відповідач-1 відмовляється від укладання основного договору.

Стало відомо, що ТОВ «АЛЬТАІР» 24.11.2021р. було проведено загальні збори учасників де вирішувались питання щодо зміни керівництва та діяльності товариства.

Тобто, учасники ТОВ «АЛЬТАТР» без його участі приймають рішення та керують діяльністю товариства.

Враховуючи те, що суд не може заборонити учасникам приймати рішення, відтак єдиним можливим способом забезпечення позову позивача є заборона державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно товариства, 10% частки якого попередньо він купив.

Відтак, станом на даний час існує достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити будь-які дії щодо державної реєстрації відносно ТОВ «АЛЬТАІР», може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на вище зазначене, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам- державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АЛЬТАІР» (ідентифікаційний код за ЄДРІІОУ 31310784, адреса: АДРЕСА_1 ) та заборонити вносити будь-які записи та відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ГОВ «АЛЬТАІР» (ідентифікаційний код за , адреса: м. Київ, вуя. Бальзака, 24, кв. 96).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов, в тому числі, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», встановлено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, що повинно слугувати здійсненню завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, при цьому, відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, при цьому про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» підстави для відмови у державній реєстрації: у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Також, суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Виходячи з загальних положень законодавства, необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача та інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа; заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), стосовно якого є спір, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Але, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги.; щодо справедливого та ефективного способу захисту порушених прав , оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Обставини даної справи свідчать про те, що відсутність відповідної заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ «АЛЬТАІР», частка якого є об`єктом спору в даній справі, може ускладнити процедуру захисту законних прав та інтересів позивача, адже у разі купівлі 10% частки у статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР», останній мав би усі права та обов`язки учасника цього товариства, а відтак міг би управляти товариством шляхом участі в загальних зборах та голосування на них з будь яких питань, що можуть виникнути у його діяльності.

Таким чином, все вищенаведене вказує на те, що між сторонами (позивачем та відповідачами) дійсно виник спір, а також на те, що на даний час існують обставини, які дають підстави стверджувати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Враховуючи викладене вище, характер спору, що виник, а також те, що вказані дії можуть привести до неможливості виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «АЛЬТАІР» про визнання права власності та стягнення неустойки за невиконання зобов`язань за договором задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінніЗакону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АЛЬТАІР» (ідентифікаційний код за , адреса: місто Київ, вулиця Бальзака, 24, квартира 96) та заборонити вносити будь-які записи та відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АЛЬТАІР» (ідентифікаційний код за , адреса: місто Київ, вулиця Бальзака, 24, квартира 96).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу надіслати сторонам і третім особам.

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ,.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 ;

Третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_6 ;

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР» адреса: 02225, місто Київ, вулиця Бальзака, 24, квартира 96, код ЄДРПОУ 31310784.

Суддя А.В. Косенко