Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач посилається на те, що 18 січня 2021 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується розпискою останньої про передачу їй 70 000 грн. Відповідач пообіцяла за першою вимогою посвідчити договір нотаріально, але не встигла, бо ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли її дочки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Позивач декілька разів звертався до них з проханням посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса. Вони обіцяли виконати зобов`язання своєї матері, але потім почали ухилятися. За захистом своїх прав позивач вимушений звертатись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких прохають розглянути справу без їхньої участі, визнала позовні вимоги.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 травня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сорока В.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 1867 (а. с. 9).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 10).

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На а. с. 8 є розписка ОСОБА_4 про отримання нею плати за житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої позивач придбав у неї нерухоме майно, що належало останній на праві власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом встановлено обставини неможливості здійснення позивачем нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, вказані обставини свідчать про неможливість нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між позивачем та відповідачем не оспорюється, у зв`язку із чим вважається таким, що вчинено правомірно, тому є законні підстави для визнання дійсним договору та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 18 січня 2021 року.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на:

-житловий будинок в АДРЕСА_1 , що складається з: А житловий будинок загальною площею 47,1 кв. м., житловою площею 32,9 кв. м.; а сіни; Б сарай-гараж; В сарай; Г літня кухня; г прибудова; пг погріб; Д вбиральня; № 1 колодязь; № 2 паркан; № 3 хвіртка; № 4 ворота; № 5 паркан.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук