Справа №521/4996/21
Провадження №2/521/525/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Шагаки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання, в розмірі ј від доходу відповідача, але не менше ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну особу відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 05 травня 2021 року по день відрахування з навчального закладу 30 червня 2023 року.

Позов обґрунтований наступними обставинами. Відповідач приходиться батьком позивачу. 01 вересня 2019 року позивач була зарахована на денну форму навчання на технологічне відділення, у Відокремлений структурний підрозділ «Одеського технічного фахового коледжу Одеської національної академії харчових технологій», ВНЗ І-ІІ рівня акредитації, та на момент подання позову знаходилась на другому курсі на місцях державного замовлення. Позивач вказує, що потребує значної матеріальної допомоги на навчання. Вказує, що відповідач працює в ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» та має постійний заробіток. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 березня 2016 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання позивача, разом із цим, після досягнення повноліття відповідач жодної допомоги не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою.

07 липня 2021 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково. Вказав, що відповідач готовий сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 05 травня 2021 року та до відрахування з навчального закладу 30 червня 2023 року.

Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив наступне. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 березня 2016 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти у розмірі ј частини усіх доходів з 23 лютого 2015 року по повнолітня позивача, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аліменти відповідач сплачував справно та у повному розмірі. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2019 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1 .Як вбачається з позовної заяви, позивач навчається на місцях державного замовлення, проживає разом із матір`ю, а тому вважає, що доводи про те, що вона потребує значної матеріальної допомоги є необґрунтованими. Крім того зазначив, що відповідач проживає разом із новою дружиною та має на утриманні батьків пенсіонерів. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання матері у розмірі ј частини усіх доходів з 10 червня 2015 року довічно. Щодо місця працевлаштування відповідача зазначив, що відповідач дійсно працює ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» на посаді стивідора. Проте, внаслідок економічної кризи, пандемії COVID-19 та інших чинників, для працівників, в тому числі відповідача, вже тривалий час встановлено неповний робочий тиждень та оголошено простій.

01 листопада 2021 року представником позивача було подано відповідь на відзив. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до настання повноліття позивача відповідач не сплачував додаткових витрат, не купував ні одягу, ні взуття, не оплачував ні навчання, ні спортивних занять тощо. Загальний розмір аліментів, який стягувався з відповідача за період з 23 лютого 2015 року по 04 травня 2021 року (75 місяців) склав 130223,05 гривень, тобто по 1736,30 гривень на місяць. Представник позивача вказує, що остання витрачає кошти на дорогу до навчального закладу приблизно 540 гривень/місяць, харчування під час навчання приблизно 1350-1890 гривень/місяць. Також позивач витрачала кошти на приватних викладачів для підготовки до ДПА. Крім того, для навчання потрібно було придбати швейну машинку вартістю 10805 гривень, наразі потрібно придбати оверлок, середня вартість якого складає 7000-10000 гривень, та манекен, середня вартість якого складає 700-1500 гривень. На заняття також потрібно купувати канцелярські товари. Для підтримання здорового способу життя та імунітету, за рекомендацією лікаря, позивач придбала абонемент в спортзал на суму 3990 гривень.

30 листопада 2021 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив. Зазначив, що позивачем не надано доказів витрачання коштів на приватних викладачів. Вказав, що придбання швейної машинки вартістю 10805 гривень ставить під сумніви доводи позивача про скрутне матеріальне становище. Також зазначив про рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дитини.

Крім того, 15 червня 2022 року представник відповідача подав до суду письмові пояснення, в який зазначив, що наказом ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» № 103/О-153 від 30 квітня 2022 року відповідача було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності працівників.

Крім того, 02 вересня 2022 року представник відповідача подав до суду письмові пояснення, в який зазначив, що у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 .

Позивач та її представник у відкрите судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідач та його представник у відкрите судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , її батьком зазначено ОСОБА_2 (а.с. 11).

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 березня 2016 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти у розмірі ј частини усіх доходів з 23 лютого 2015 року по повнолітня позивача, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі ПМУ МУ (м. Одеса) від 17 червня 2021 року № 20427 вбачається, що аліменти станом на повноліття дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачено в повному обсязі та заборгованість відсутня (а.с. 32).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2019 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1 (а.с. 34).

01 вересня 2019 року позивач була зарахована на денну форму навчання на технологічне відділення, у Відокремлений структурний підрозділ «Одеського технічного фахового коледжу Одеської національної академії харчових технологій», ВНЗ І-ІІ рівня акредитації, на місця державного замовлення. Термін навчання 30 червня 2023 року (а.с. 13).

Позивач зазначає, що потребує значної матеріальної допомоги на навчання, а тому вимушена звернутися до суду.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 СК України (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу . При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» № 103/О-153 від 30 квітня 2022 року відповідача було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності працівників (а.с. 150-153).

Будь-які відомості щодо нового працевлаштування відповідача та/або отримання ним доходу матеріали справи не містять. Матеріали справи також не містять відомостей щодо наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів тощо.

Своїм правом витребування доказів, передбаченим ст. 84 ЦПК України, позивач скористалась на власний розсуд.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання матері ОСОБА_4 у розмірі ј частини усіх доходів з 10 червня 2015 року довічно (а.с. 66-69).

У судовому засіданні також встановлено, що у відповідача від іншого шлюбу є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 09 серпня 2022 року, серія НОМЕР_1 (а.с. 165).

З урахуванням встановлених обставин, суд погоджується з доводами позивача, що остання потребує матеріальної допомоги, разом із цим, суд доходить висновку про те, що грошові кошти у розмірі ј доходу відповідача, але не менше ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну особу відповідного віку щомісячно, які позивач просить стягнути з відповідача, є надмірними, адже доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати такі кошти в матеріалах справи відсутні, крім того на утриманні відповідача знаходиться малолітній син та матір пенсіонер.

Таким чином, надаючи оцінку встановленим судом обставинам, враховуючи принципи розумності та рівності прав та обов`язків батьків, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , належить задовольнити частково, та аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягувати з дня повноліття дочки, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 і до 30 червня 2023 року, а якщо навчання закінчиться раніше 30 червня 2023 року, то до закінчення навчання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягувати з дня повноліття дочки, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 і до 30 червня 2023 року, а якщо навчання закінчиться раніше 30 червня 2023 року, то до закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2022 року.

Суддя: Ю.В. Тополева