Справа № 606/992/22 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2022 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача в її користь заборгованість за договором позики у розмірі 4000 доларів США, крім того просити стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 21441 грн. 81 коп. 1514 грн. 80 коп. - три відсотки річних, та судовий збір в розмірі 1354 грн. 94 коп., мотивуючи тим, що 23.04.2021 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 як позику 4000 доларів США, строком до 15.05.2021 року на підтвердження чого відповідач надав позивачці відповідну розписку. Станом на день звернення до суду відповідач кошти не повернув.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Позивач та його представник в позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак, в матеріалах справи є заява про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив наступне:

23.04.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивачка передала, а відповідач зобов`язався повернути до 15.05.2021 року позику у розмірі 4000 доларів США.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики підтверджено розпискою від 23.04.2021 року, яку надав відповідач ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 згідно якої відповідач зобов`язався повернути позику до 15.05.2021 року (а.с. 10).

Так як, відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач у добровільному порядку заявлену позивачем суму заборгованості не сплатив.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_2 має заборгованість перед позивачем ОСОБА_1 згідно договору позики та боргової розписки у розмірі 4000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 135493 грн. 36 коп., з яких пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 21441 грн. 81 коп. та три відсотки річних в сумі 3542 грн. 35 коп.

Однак, в прохальній частині позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідача в її користь пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 21441 грн. 81 коп. та три відсотки річних в сумі 1514 грн. 80 коп.

Так, згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивачки три відсотки річних в сумі 1514 грн. 80 коп.

Згідно офіційного курсу НБУ гривні до іноземних валют за 1 одиницю становить 36 грн. 56 коп., таким чином 4000 доларів США, в гривневому еквіваленті становить на час пред`явлення позову в сумі 146240 грн.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Однак, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором становить 21441 грн. 81 коп., не є співрозмірною із сумою 4000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 146240 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, а тому суд вважає стягнути з відповідача 15000 грн. 00 коп. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Варваринці, Тернопільського району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий МВ УМВС України у Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 заборгованість за договором позики від 23.04.2021 року в розмірі 4000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день винесення рішення становить 146240 грн. 00 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань 15000 грн, три відсотки річних 1514 грн. 80 коп.

Також слід стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Варваринці, Тернопільського району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий МВ УМВС України у Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в користь позивачки ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1354 грн. 50 коп., сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Керуючись ст.. 4, 13, 82, 130, 131, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Варваринці, Тернопільського району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий МВ УМВС України у Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 заборгованість за договором позики від 23.04.2021 року в розмірі 4000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день винесення рішення становить 146240 грн. 00 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань 15000 грн, три відсотки річних 1514 грн. 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Варваринці, Тернопільського району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий МВ УМВС України у Тернопільській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в користь позивачки ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1300 грн. 00 коп., сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК