Справа № 727/6174/22
Провадження № 4-с/727/13/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року Шевченківський райсуд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Мамчина П.І.

секретар судових засідань Грицик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савки Максима Степановича,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савки М.С.

Посилалася на те, що 15.02.2022 року державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савкою М.С. було відкрито виконавче провадження №68597325 на підставі виконавчого листа №727/862/14-ц від 23.07.2014 року, виданого Шевченківським райсудом м. Чернівці.

Вважає, що виконавчий документ на підставі якого було відкрито виконавче провадження не відповідає вимогам закону, зокрема виконавчий лист було подано з пропуском строку на його пред*явлення. Заяви на поновлення строку не було подано.

Крім того зазначила, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження було отримано 07.07.2022 року, оскільки десятий день припадає на вихідний, то скарга подається у перший робочий день 18.07.2022 року.

Просить поновити строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження №68597325 від 15.02.2022 року. Визнати неправомірними дії державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савки М.С. щодо відкриття виконавчого провадження №68597325 на підставі виконавчого листа №727/862/14-ц від 23.07.2014 року, виданого Шевченківським райсудом м. Чернівці. Скасувати постанову державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савки М.С. про відкриття виконавчого провадження №68597325 від 15.02.2022 року.

У відзиві на скаргу старший державний виконавець Осух В.О. вважає скаргу безпідставною та просить в її задоволенні відмовити. Посилалася на те, що на виконані у Першому відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП №68597325 з примусово виконання виконавчого листа №727/862/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 23.07.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 75,10 кв.м, в тому числі житловою площею 38,6 кв.м. Дане виконавче провадження відкрито 15.02.2022 року. Подані в скарзі пояснення ОСОБА_1 про те, що виконавчий документ на підставі якого було відкрите виконавче провадження №68597325 від 15.02.2022 року, не відповідає вимогам закону, зокрема виконавчий лист було подано з пропуском строку на його пред`явлення, а заяви на поновлення строку не було подано є помилковими. Зазначила, що на виконавчому листі наявна відмітка з вказівкою на дату завершення виконавчого провадження, а саме 17.09.2019 року. Окрім того стягувач АТ «Банк Кредит Дніпро» до заяви про примусове виконання рішення суду долучив примірник постанови про повернення виконавчого листа №727/862/14-ц стягувачу від 17.09.2019 року. Враховуючи зазначене, стягувачем АТ «Банк Кредит Дніпро» строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання не було пропущено, тому постанова про відкриття виконавчого провадження АСВП №68597325 є такою що винесена відповідно до чинного законодавства. А тому вважає скаргу боржника необґрунтованою та безпідставною.

Представник заявниці в судове засідання не з*явився, просив розглянути скаргу у його відсутності, скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ній. Одночасно зазначив, що у виконавчому листі, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, відсутній один із основних елементів виконавчого документу строк пред*явлення рішення до виконання. Тобто даний виконавчий документ не відповідає вимогам п.7 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заінтересована особа представник АТ «Банк Кредит Дніпро» в судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Указаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Судом встановлено, що на виконання рішення суду 23.07.2014 року Шевченківським райсудом м. Чернівці був виданий виконавчий лист №727/862/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 75,10 кв.м, в тому числі житловою площею 38,6 кв.м. (а.с.32).

Станом на 03.09.2014 рік (час видачі судом виконавчого листа №727/862/14-ц) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону №606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з відмітки державного виконавця на виконавчому листі, останній був 16.12.2014 року повернутий стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону №606-XIV (наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення).

Відповідно до частини п`ятої ст. 47 Закону №606-XIV повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно ст. 23 вищевказаного Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Водночас, 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини перша, друга статті 12 Закону №1404-VIII).

Частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У пункті 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Ткача В.І. від 17.09.2019 року виконавчий лист №727/862/14-ц від 23.07.2014 року повернутий стягувачу АТ «Банк Кредит Дніпро» відповідно до п.9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (наявно встановлену заборону законом, щодо звернення стягнення на нерухоме майно, а саме згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - не може примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов*язань громадянина України в іноземній валюті (за певних умов). (а.с.33).

Частина перша статті 37 Закону № 1404-VIII містить вичерпний перелік обставин, які є підставою для повернення виконавчого документа. Так, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону № 1404-VIII).

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

15.02.2022 року державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савкою М.С. за заявою представника АТ «Банк Кредит Дніпро» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-862/14-ц, виданого 23.07.2014 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення на предмет іпотеки, а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 75,10 кв.м, в тому числі житловою площею 38,6 кв.м. (а.с.5-6, 30-31).

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Так, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (який втратив чинність 21 квітня 2021 року) поновив свою дію на п`ять місяців з дня набрання чинності Законом № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», тобто діяв з 23 квітня 2021 року до 23 вересня 2021 року.

Із заявою про примусове виконання рішення суду стягувач АТ «Банк Кредит Дніпро» звернувся 13.01.2022 року (а.с.30-31).

Таким чином, у зв`язку із поверненням стягувачу виконавчого листа 17.09.2019 року, відбулось переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому звернувшись повторно із заявою про його примусове виконання 13.01.2022 року, стягувачем не було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа № 727/862/14-ц до виконання.

Відтак, винесена державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2022 року ВП № 68597325 на підставі відповідного виконавчого листа є правомірною.

Посилання представника скаржниці ОСОБА_2 на те, що у виконавчому документі відсутній один із основних елементів виконавчого документу строк пред*явлення рішення до виконання, то слід зазначити, що як вбачається з дослідженої копії виконавчого листа (а.с.32) строк пред*явлення виконавчого листа до виконання зазначений до 23.07.2015 року. Тобто на момент видачі (03.09.2014 року) виконавчий документ відповідав ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, що діяла на час видачі судом виконавчого листа №727/862/14-ц).

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 76, 81, 258-261, 353, 354, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савки Максима Степановича, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ Мамчин П.І.