У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2022 Справа №1915/7510/2012

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , відділ державної виконавчої служби у м. Тернополі ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі ТОВ «ФК «Паріс») звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») на його правонаступника ТОВ «ФК «Паріс» у справі № 1915/7510/2012.

Заяву обґрунтовує тим, що 03 липня 2012 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ухвалив рішення у справі № 1915/7510/2012 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 5 772, 87 грн.

23 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги №2230/К. Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронних торгів № UAЕА0001b від 13 квітня 2020 року. До складу лоту, що виставлявся на вказані відкриті торги увійшли: права вимоги за 18889 без заставними кредитними договорами. За умовами п. 1 Договору Банк відступає, а TOB «ФК «Паріс» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи Права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. До Додатку №1 до Договору (позиція 3736) увійшло право вимоги до відповідача, що виникло на підставі Договору про надання кредиту № 1207 від 03 грудня 2007 року. Умовами Договору передбачено, що TOB «ФК «Паріс» набуває усі права кредитора за Основними договорами в день укладення цього договору, але в будьякому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4. (п. 2). Відповідно до п. 4 Договору Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до умов цього Договору Новий кредитор (TOB «ФК «Паріс») сплачує Банку грошові кошти сумі 2 264 147,00 грн, що становлять Ціну договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор. За умовами п. 14 Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін. Таким чином, TOB «ФК «Паріс» став правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 1207 від 03 грудня 2007 року.

Представник заявника ТОВ «ФК «Паріс» в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині заяви просить розглянути заяву без його участі.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Причин неявки в судове засідання не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) в судове засідання не з`явився, надіслав на електронну пошту суду клопотання, у якому просив розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження без його участі.

За даних обставин, розгляд справи слід провести за відсутності учасників на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2012 року по справі № 1915/7510/2012 стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість в сумі 5558 грн 27 коп. та 214 грн 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

23 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено Договір № 2230/К про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого Банк відступає, а TOB «ФК «Паріс» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи Права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору (п. 1 Договору)

Відповідно до п. 4 Договору Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до умов цього Договору Новий кредитор (TOB «ФК «Паріс») сплачує Банку грошові кошти сумі 2 264 147,00 грн, що становлять Ціну договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Згідно платіжного доручення № UA95339075 від 16 квітня 2020 року, ТОВ «ФК «Паріс» перерахувало АТ «Дельта банк» 2 264 147,00 грн за придбання активів згідно з протоколом № UAЕА0001b від 13 квітня 2020 року.

У додатку до Договору № 2230/К під № 5266 зазначено боржника ОСОБА_1 , № договору 1207.

Як вбачається із змісту заяви ТОВ «ФК «Паріс» за реєстраційним номером ВП в АСВП 60521910 та 60525121 наявні виконавче провадження, де боржником вказана ОСОБА_1 , стягувачем ПАТ «Дельта Банк».

За вказаних вище обставин, до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будьякій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будьякій стадії процесу.

Таким чином, без заміни стягувача у виконавчому листі правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Тобто, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будьяким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За таких обставин, суд вважає, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, а реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому документі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, тому заява підлягає задоволенню шляхом заміни стягувача ПАТ «КБ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Паріс» у справі № 1915/7510/2012.

На підставі наведеного та керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260, 261, 353355, 442, п. п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» в цивільній справі № 1915/7510/2012 про стягнення із ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості в сумі 5558,77 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.