КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №359/6328/22 Головуючий у І інстанції - Журавський В.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/523/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігора Несторовича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року в справі за позовом керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Керівник Бориспільської місцевої прокуратури звернувся з позовом до суду, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 самовільно збудовав садовий будинок, площею 35,1 кв.м., сарай, навіс, убиральню, колонку питну та огорожу на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0390 площею 0,03 га, яка знаходиться поза межами земель СТ «Дніпровець», що не була відведена для цієї мети та без належних дозволів на будівельні роботи, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили. Зважаючи на те, що право власності відповідача на спірну земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_1 - скасовано, а спірна земельна ділянка знаходиться у власності держави в особі Київської обласної державної адміністрації, відновити становище, яке існувало до порушення можливо лише шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна. В обґрунтування підстав для представництва інтересів держави в особі Київської обласної державної адміністрації, керівник Бориспільської місцевої прокуратури вказав на письмове звернення, адресоване Київській обласній державній адміністрації, в якому міститься обґрунтування необхідності звернення прокурора в інтересах держави для захисту її прав та інтересів. У зв`язку з цим керівник Бориспільської місцевої прокуратури просив зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна: садовий будинок «А-1» (2004 року), «А-I», загальною площею 35,1 кв.м. (по зовнішнім розмірам площею 43,5 кв.м.), розміром (6,14+6,24)/2?7,02 кв.м.; сарай «Б» площею 5,9 кв.м., розміром 2,80?2,10 кв.м.; навіс «В» площею 5,6 кв.м., розміром 2,02?2,78 кв.м.; сарай «Г» площею 23,2 кв.м., розміром 7,03?3,30 кв.м.; убиральня «Д» площею 1,7 кв.м., розміром 1,19?1,45 кв.м.; навіс «Е» площею 29,5 кв.м., розміром 6,23?4,73 кв.м.; колонка питна «К»; огорожа «N1-4» 1,5 кв.м., 4,9 кв.м., 9,4 кв.м., 61,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,03 га з кадастровим номером :03:002:0390

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури Грабець І.Н. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції грубо порушено загальні принципи здійснення правосуддя, якими є законність, всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи. Висновки, викладені у рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи, а судове рішення прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим відповідно до ст.ст. 263, 374, 376 Цивільного процесуального кодексу України останнє підлягає скасуванню.

Відзив не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 липня 2004 року Бориспільська районна державна адміністрація Київської області прийняла розпорядження №576, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_1 для садівництва в СТ «Дніпровець» в адміністративних межах Процівської сільської ради.

29 липня 2004 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Бориспільської районної державної адміністрації Київської області на підставі вказаного розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації видано державний акт серії КВ №117091 на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,030 га, яка розташована в адміністративних межах Процівської сільської ради на території СТ «Дніпровець».

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2005 року у справі №2-1623/2005, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2005 року, задоволено позов Чорнобильського міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Бориспільського районного відділу земельних ресурсів до ОСОБА_1 , Бориспільської районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акту на право власності та про визнання незаконним розпорядження.

Вказаним рішенням суду визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №117091 від 29 липня 2004 року, а розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації №576 від 22 липня 2004 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_1 на території садівницького товариства «Дніпровець» в адмінмежах Процівської сільської ради» - незаконним (а.с.76-78).

19 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Процівської сільської ради Бориспільського району прийнято рішення № 86/7 про оформлення права власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 з відповідними надвірними будівлями, збудованого в 2004 році.

На підставі вказаного рішення Процівською сільською радою Бориспільського району 14 грудня 2010 року видано свідоцтво на право власності ОСОБА_1 на садовий будинок.

На підставі рішення виконавчого комітету Процівської сільської ради Бориспільського району №86/7 від 19 жовтня 2010 року та свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 14 грудня 2010 року, КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 оформлене витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 32349645 від 30 грудня 2010 року). Згідно експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку та журналу зовнішніх розмірів з технічного паспорту на садовий будинок АДРЕСА_1 , вказане нерухоме майно складається з наступних об`єктів та має такі технічні характеристики: садовий будинок (2004), «А-I», загальною площею 35,1 кв.м. (по зовнішнім розмірам площею 43,5 кв.м.), розміром (6,14+6,24)/2?7,02 кв.м.; сарай «Б» площею 5,9 кв.м., розміром 2,80?2,10 кв.м.; навіс «В» площею 5,6 кв.м., розміром 2,02?2,78 кв.м.; сарай «Г» площею 23,2 кв.м., розміром 7,03?3,30 кв.м.; убиральня «Д» площею 1,7 кв.м., розміром 1,19?1,45 кв.м.; навіс «Е» площею 29,5 кв.м., розміром 6,23?4,73 кв.м.; колонка питна «К»; огорожа «N1-4» (1,5 кв.м., 4,9 кв.м., 9,4 кв.м., 61,6 кв.м.).

У лютому 2014 року заступник Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області пред`явив позов до Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації», реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Процівської сільської ради №86/7 від 19 жовтня 2010 року про оформлення права власності ОСОБА_1 на садовий будинок; визнання протиправними дій Процівської сільської ради щодо видачі свідоцтва НОМЕР_2 від 14 грудня 2010 року на право власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 ; визнання протиправним та скасування свідоцтва на право власності № НОМЕР_1 від 14 грудня 2010 року; визнання протиправним та скасування з моменту прийняття рішення КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації» від 30 грудня 2010 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 , оформлене витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 32349645 від 30 грудня 2010 року); зобов`язання реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 . Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року скасовано та постановлено нову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним з моменту прийняття та скасовано рішення Процівської сільської ради №86/7 від 19 жовтня 2010 року про оформлення права власності ОСОБА_1 на садовий будинок. Визнано протиправними дії Процівської сільської ради щодо видачі свідоцтва НОМЕР_2 від 14 грудня 2010 року на право власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 . Визнано протиправним та скасовано свідоцтво НОМЕР_2 від 14 грудня 2010 року на право власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 . Визнано незаконним з моменту прийняття та скасовано рішення КП БРР БР «Бюро технічної інвентаризації» від 30 грудня 2010 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на садовий будинок АДРЕСА_1 , оформлене витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 32349645 від 30 грудня 2010 року).

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області внесено запис про скасування права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0390, площею 0,03 га, садовий будинок АДРЕСА_2 (а.с.113).

Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку, що вказані вище рішення, які набрали законної сили свідчать про те, що право власності відповідача на спірну земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_1 - скасовано.

Проте, у липні 2011 року Бориспільський міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель, Дніпровського баченого управління водних ресурсів звернулася з позовом до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 з вимогами про скасування державного акту та повернення ділянки у придатний для використання стан шляхом знесення усього побудованого.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2012 року у справі №2/1005/486/2012 позов задоволено. Скасовано державну реєстрацію державного акту серії КВ №117091 на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,03 га із кадастровим номером :03:002:0390, для ведення садівництва в СТ «Дніпровець» на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, який зареєстрований 29 липня 2004 року за №613. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, площею 0,03 га із кадастровим номером :03:002:0390, державі в особі Бориспільської районної державної адміністрації із проведенням земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом знесення усього побудованого майна та вивезення його за власний рахунок за межі земельної ділянки.

Однак, рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2013 року у справі №2/1005/486/2012 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель, Дніпровського водного управління водних ресурсів звернулася з позовом до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 про скасування державного акту та повернення ділянки у придатний для використання стан шляхом знесення усього побудованого - відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, Апеляційний суд Київської області дійшов висновків та встановив наступні обставини «…з наявних у справі доказів, а саме виписки з протоколу №1 засідання правління СТ «Дніпровець» від 03.03.2004 року, державного акту на право користування землею №085781, рішення виконавчого комітету Бориспільської районної ради №159/3 від 26.08.1987 року, статуту СТ «Дніпровець» вбачається, що спірна земельна ділянка була виділена в постійне користування СТ «Дніпровець», яке в свою чергу надало її в користування відповідачу ОСОБА_1 . За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що вимоги прокурора про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку державі в особі Бориспільської РДА є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Задовольняючи зазначені вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги, що спірна земельна ділянка, до передачі її у власність відповідачу перебувала в постійному користуванні СТ «Дніпровець», а потім ОСОБА_1 . Таким чином, повернувши земельну ділянку державі в особі Бориспільської РДА, суд фактично припинив право користування даною ділянкою СТ «Дніпровець» та відповідача, хоча таких вимог перед судом прокурор не ставив і доказів на їх обґрунтування суду не подавав….» (а.с.162-167).

Таким чином, обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2013 року у справі №2/1005/486/2012, що набрало законної сили, в тій частині, що земельна ділянка, площею 0,03 га із кадастровим номером :03:002:0390, для ведення садівництва в СТ «Дніпровець» на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області перебувала у постійному користуванні СТ «Дніпровець», яке в подальшому передало в користування вказану земельну ділянку ОСОБА_1 в силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної справи у якій бере участь ОСОБА_1 як особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, виходячи зі змісту встановлених рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2013 року у справі №2/1005/486/2012 обставин, суд дійшов висновку, що земельна ділянка, площею 0,03 га із кадастровим номером :03:002:0390, для ведення садівництва в СТ «Дніпровець» на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області перебуває у користуванні ОСОБА_1 .

Крім того, факт надання такої земельної ділянки СТ «Дніпровець» у користування ОСОБА_1 також підтверджується рішенням СТ «Дніпровець», викладеного у формі протоколу №1 засідання правління СТ «Дніпровець» від 03 березня 2004 року, прийнятого на підставі заяви ОСОБА_1 , який просив розглянути питання про надання йому у користування 0,03 га земельної ділянки в межах СТ «Дніпровець» для ведення садівництва, а також довідки СТ «Дніпровець», яка видана ОСОБА_1 про те, що він є членом СТ «Дніпровець» з 2004 року і має в користуванні земельну ділянку, розміром 0,03 га, за АДРЕСА_1 (а.с.176,178,179)

Оскільки земельна ділянка, площею 0,03 га із кадастровим номером :03:002:0390, для ведення садівництва в СТ «Дніпровець» на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області спочатку була передана у користування СТ «Дніпровець», оскільки є частиною земельної ділянки, площею 30 га, наданої СТ «Дніпровець» на підставі державного акту на право користування землею серії «Б» №085781 для розміщення колективних садів (а.с.168-171), яке у свою чергу, передало частину цієї землі, площею 0,03 га, у користування ОСОБА_2 , якого було прийнято до членів СТ «Дніпровець», позивачем не надано будь-яких належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин щодо припинення права користування відповідача на вказану земельну ділянку, як і не було підтверджено факт припинення такого права користування землею СТ «Дніпровець».

Зважаючи на те, що орган державної влади, уповноважений законом на розпорядження землями державної власності, прийняв розпорядчий акт на підставі якого передав у постійне користування СТ «Дніпровець» земельну ділянку, площею 0,30 га, для розміщення колективних садів, яке у свою чергу, передало частину цієї землі, площею 0,03 га, у користування ОСОБА_1 , такий орган державної влади на час користування передав суб`єктивне право володіння та користування цією землею СТ «Дніпровець», а потім ОСОБА_1 . Тому на період такого користування орган державної влади, уповноважений законом на розпорядження землями державної власності, залишається лише власником такої землі, однак без права здійснювати володіння та користування земельною ділянкою.

Крім того, суд вважав, що позивачем не доведено, яке саме право Київської обласної державної адміністрації на вказану земельну ділянку було порушено, що підлягало б судовому захисту, якщо земельна ділянка перебуває у законному володінні та користуванні СТ «Дніпровець» та ОСОБА_1 і доказів припинення такого права позивачем не надано суду і відповідних вимог у позові не заявлено.

При цьому, суд вважав, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту шляхом втручання власником земельної ділянки у здійснення користувачем землі свого права володіння та користування землею в період строку такого користування, шляхом усунення перешкод через знесення самочинного будівництва. Позивачем не подано позову до СТ «Дніпровець» та ОСОБА_1 про припинення права користування спірною земельною ділянкою, у тому числі скасування рішення про передання землі у постійне користування, державного акту на право постійного користування, тощо, та повернення земельної ділянки у власність держави з посиланням на відповідні норми права, що регулювали б спірні правовідносини.

Положення ст.376 ЦК України не надає право власнику землі звертатися до суду з позовом до користувача цієї землі, який здійснив самочинне будівництво, з вимогами про його знесення, поки не буде припинено право користування забудовника.

А також те, що вимоги позивача не покликані реалізовувати ним, відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України, як суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій зі здійснення контролю у сфері регулювання земельних відносин, у зв`язку з порушенням відповідачем вимог законодавства з питань будівництва.

Посилання позивача на те, що згідно із інформації СТ «Дніпровець» спірна земельна ділянка, площею 0,03 га із кадастровим номером :03:002:0390, знаходиться поза межами земель СТ «Дніпровець», не підтверджена належними засобами доказування, які б у своїй сукупності дали б підстави для таких висновків, а натомість такі обставини спростовуються письмовими доказами, що були надані самим позивачем, зокрема: довідкою, виданою державними інспекторами з охорони навколишнього природнього середовища Київської області, актом обстеження земельної ділянки від 21 липня 2016 року №04-19/36 (а.с.106), складеного державним інспектором сільського господарства в Київській області (а.с.108-109), а також письмовими доказами, що були надані відповідачем, такі як викопіювання із земель СТ «Дніпровець» (а.с.195-196), Витягом із Поземельної книги, сформованої 04 листопада 2011 року (а.с.189), Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 квітня 2016 року №НВ016 (а.с.190-191), в тому числі судовими рішеннями, що набрали законної сили та були досліджені судом в ході судового розгляду цивільної справи.

Звертаючись із даним позовом до суду, прокурор зазначив, що вказана позовна заява вжита, як захід прокурорського реагування відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та направлена, насамперед, на захист інтересів держави, яким спричинено шкоду, внаслідок користування земельною ділянкою.

Серед іншого, Бориспільською місцевою прокуратурою зазначено, що даний позов подається в інтересах Київської обласної державної адміністрації, яка відповідно до приписів ст.122 ЗК України є органом виконавчої влади, наділений повноваженнями по розпорядженню землями водного фонду на території Бориспільського району Київської області.

Водночас, відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор у даній справи не обґрунтував та не надав належні докази наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави Київською обласною державною адміністрацією та судом не встановлено обставин, які перешкоджають захисту прав та інтересів саме належним суб`єктом - Київською обласною державною адміністрацією, що є обов`язковою умовою для виникнення у прокурора права на звернення до суду.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважав, що не встановлено правових підстав для покладення на ОСОБА_1 зобов`язання знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна, а саме: садовий будинок, сарай, навіс, сарай, убиральня, навіс, колонка питна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,03 га з кадастровим номером :03:002:0390.

Проте такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

З приводу висновків суду щодо перебування до цього часу земельної ділянки, на якій розташовані спірні об`єкти нерухомості, у постійному користуванні СТ «Дніпровець» та користуванні ОСОБА_1 .

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.12.2019 в справі № 916/1041/17не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. - При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 по справі № 320/4938/17).

Водночас, висновки, викладені у рішенні апеляційного суду Київської області від 16.04.2013 у справі № 2/1005/486/2012 щодо перебування до цього часу у постійному користуванні СТ «Дніпровець» та користуванні ОСОБА_1 земельної ділянки, на якій зведено спірні об`єкти нерухомості і які судом першої інстанції покладені в основу оспорюваного у даній справі № 359/6328/18 рішення, не можуть вважатись встановленими обставинами справи, оскільки є виключно правовою оцінкою таких обставин.

Так, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Поняття права власності та права користування земельною ділянкою чітко розмежовано Земельним кодексом України. Права власників земельних ділянок закріплені у статті 90, а права землекористувачів - статтею 95 Земельного кодексу України. Власник земельної ділянки має право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Натомість, землекористувач: позбавлений права розпоряджатися земельною ділянкою на свій розсуд.

При цьому, нормами ст. 92 Земельного кодексу України взагалі не передбачено можливості передачі земельної ділянки у постійне користування фізичній особі.

Натомість, розпорядженням Бориспільської: районної державної адміністрації № 576 від 22.07.2004 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_1 на території садівницького товариства «Дніпровець» в адмінмежах Процівської сільської ради» вказану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_1 .

В подальшому, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2005 у справі № 2-1623/2005, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 01.10.2005, визнано незаконним розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації № 576 від 22.07.2004 та визнано недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 117091 від 29.07.2004, оскільки останні видані з перевищенням повноважень районної державної адміністрації за рахунок земель водного фонду.

Отже, зазначеним рішенням вказану земельну ділянку фактично повернуто її власнику - державі, в особі Київської обласної державної адміністрації.

За вказаних обставин, доводи суду першої інстанції щодо перебування земельної ділянки до цього часу у постійному користуванні СТ «Дніпровець» та подальшої передачі СТ «Дніпровець» вказаної ділянки в користування ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам, справи та не ґрунтуються на вимогах закону.

З приводу належного обґрунтування здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу'. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Так, до звернення з указаним позовом до суду Бориспільською місцевою прокуратурою на адресу Київської обласної державної адміністрації скеровано лист від 08.08.2018 за № 34-10560вих18, яким Київську обласну державну адміністрацію проінформовано про намір здійснювати представництво інтересів держави в її особі в суді шляхом пред`явлення даного позову.

Дані обставини свідчать про належне виконання прокурором вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» і узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові 26.02.2019 у справі № 905/803/18, відповідно до якої повідомлення прокурором уповноваженого суб`єкта про вжиття заходів представницького характеру в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» може бути здійснено попередньо, навіть в день подання позову.

Крім того необхідно зазначити, що ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає можливість оскарження суб`єктом владних повноважень наявності підстав для представництва. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Однак, у даній справі Київською обласною державною адміністрацією, як суб`єктом владних повноважень, який визначений прокурором позивачем у справі, не оскаржувалась наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Однак, наведені вище обставини свідчать, що судом вирішено справу всупереч зазначеним положенням матеріального та процесуального права, безпідставно позбавлено прокурора гарантованого Конституцією України права на судовий захист інтересів держави у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення апеляційної скарги та позову як обґрунтованого.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київськийапеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігора Несторовича задовольнити .

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна: садовий будинок «А-1» (2004 року), «А-I», загальною площею 35,1 кв.м. (по зовнішнім розмірам площею 43,5 кв.м.), розміром (6,14+6,24)/2?7,02 кв.м.; сарай «Б» площею 5,9 кв.м., розміром 2,80?2,10 кв.м.; навіс «В» площею 5,6 кв.м., розміром 2,02?2,78 кв.м.; сарай «Г» площею 23,2 кв.м., розміром 7,03?3,30 кв.м.; убиральня «Д» площею 1,7 кв.м., розміром 1,19?1,45 кв.м.; навіс «Е» площею 29,5 кв.м., розміром 6,23?4,73 кв.м.; колонка питна «К»; огорожа «N1-4» 1,5 кв.м., 4,9 кв.м., 9,4 кв.м., 61,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,03 га з кадастровим номером :03:002:0390

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник