Справа №: 671/2195/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 вересня 2022 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

при секретарі судового засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в залі суду за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: виконавчого напису № 207251 від 22.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал». В обгрунтування позову зазначила, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 207251 про стягнення із неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 53116 грн. 98 коп. за кредитним договором №630032438HPLS від 27.09.2013 року, що укладений між нею та АТ Альфа-Банк. Із врахуванням плати за вчинення виконавчого напису сума стягнення за виконавчим написом № 207251 становить 54116 грн. 98 коп. На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. було відкрито виконавче провадження №67099531 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 54116 грн. 98 коп., та зобов`язано її відшкодувати винагороду приватного виконавцю в сумі 5411 грн. 70 коп., витрати на проведення виконавчих дій в сумі 700 грн. 00 коп., всього на загальну суму 60228 грн. 67 коп. Вказує, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки відповідно до ст. ст. 88, 87 Закону України Про нотаріат, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, основною умовою вчинення виконавчого напису є безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника, однак правовідносини між нею та АТ Альфа-Банк мали спірний характер, оскільки заборгованність перед Банком була погашеною. Вказує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус невірно вказав її прізвище Красильна, замість ОСОБА_2 , що є грубим порушенням законодавства. Зазначає, що про відступлення Банком права вимоги ТОВ Флексіс за договором факторингу №2 від 21.12.2020 року, а в подальшому відступлення ТОВ Флексіс права вимоги ТОВ Вердикт Капітал за договором факторингу №21-12/20 від 21.12.2020 року їй нічого не було відомо до 29.11.2021 року, тобто до отримання постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та копії виконавчого напису. Зазначає, що нотаріус при вчиненні нотаріальної дії повинен був керуватись Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі- Перелік) в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якої виконавчий напис може бути вчинений на піставі нотаріально посвідченого договору. Зазначає, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, які укладені у простій письмовій формі, вже є не чинними. Крім того, вказує, що заборгованість по кредитному договору відсутня, оскільки вона сплатила кошти на її погашення.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 55), про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивачки суд проводить заочний розгляд справи.

Треті особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 22.06.2021 року було вчинено виконавчий напис № 207251 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 53116 грн. 98 коп., з яких 35596 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту, 18020 грн. 22 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, на користь ТОВ «Вердикт Капітал», якому ТОВ Флексіс відступило право вимоги за договором факторингу №21-12/20 від 21.12.2020 року, та якому, в свою чергу, АТ Альфа-Банк відступило право вимоги за договором факторингу №2 від 21.12.2020 року за кредитним договором №630032438HPLS від 27.09.2013 року, що укладений між ОСОБА_1 та АТ Альфа-Банк. Із врахуванням плати за вчинення виконавчого напису сума стягнення за виконавчим написом № 207251 становить 54116 грн. 98 коп. (а.с. 9).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №630032438HPLS від 27.09.2013 року, що видана ТОВ «Вердикт Капітал», 27.09.2013 року позичальнику ОСОБА_1 видано кредит за договором №630032438HPLS, за яким заборгованність за період з 21.12.2020 року по 17.05.2021 року становить 53616 грн. 98 коп., в тому числі за сумою кредиту - 35596 грн. 76 коп., заборгованість за процентами та комісією 18020 грн. 22 коп., яка за даними ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 17.05.2021 року не погашена (а.с. 10).

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. було відкрито виконавче провадження № 67099531 та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості в розмірі 54116 грн. 98 коп., зобов`язано її відшкодувати винагороду приватного виконавцю в сумі 5411 грн. 70 коп., витрати на проведення виконавчих дій в сумі 700 грн. 00 коп., всього на загальну суму 60228 грн. 67 коп. (а.с. 11).

Відповідно до інформації управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановлено, що нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5) припинено наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31.12.2021 року № 1920/6 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2021 року №4722/5 Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю виданого на ім`я ОСОБА_3 . Із змісту листа слідує, що до Київського державного нотаріального архіву не передані документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Остапенка Є.М. (а.с. 58-59).

Так, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальну дію - вчинення виконавчого напису.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Окрім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі- Перелік), зі змінами внесеним постановою КМУ від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Переліком визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При цьому, п. 1 Переліку стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір №630032438HPLS від 27.09.2013 року року не являється.

Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, які укладені у простій письмовій формі вже не чинні.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц.

Як було встановлено судом, стягувач не надав, а нотаріус не перевірив наявність саме безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Під час судового розгляду відповідачем ТОВ Вердикт Капітал не доведено, що під час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, позивачка, як боржник мала заборгованість та розмір такої заборгованості.

Сам факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору, стосовно заборгованості, як такого. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, відповідачем не надано.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у наявності безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ Вердикт Капітал.

Крім того, доказів того, що кредитний договір №630032438HPLS від 27.09.2013 року був посвідчений нотаріально, суду не надано. Отже, вчиняючи виконавчий напис № 207251 від 24.05.2021 року, нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, що на той час уже був нечинним згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду в справі №910/10374/17 від 21.09.2021 року, встановлено порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, а це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., сплачений нею при подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 280-282, ЦПК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 207251 від 24.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 53116 грн. 98 коп. за кредитним договором № 630032438HPLS від 27.09.2013 року, який укладений між ОСОБА_1 та АТ Альфа-Банк, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул.Кудрявський узвіз, 5-Б; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.Мала Житомирська, 6/5; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул.Гоголя, 19, оф.1.

Рішення складено 12 вересня 2022 року.

Суддя: