Провадження № 4-с /521/51/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення скарги ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича під час виконання рішення суду від 19.12.2018 року у цивільній справі №521/14202/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної школи, заподіяної внаслідок пожежі; заінтересовані особи: фізична особа підприємець ОСОБА_5 , державне підприємство «Сетам», ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 521/14202/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної школи, заподіяної внаслідок пожежі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.12.2018 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18.03.2021 року, позовні вимоги позивача задоволено частково та стягнуто із заявниці на користь позивача грошові кошти у сумі 2 753 961 гривень 17 копійок та 150000 гривень 00 копійок по суті позовних вимог; стягнено з заявниці на користь позивача судові витрати у розмірі 28 182 гривні 55 копійок.

Згідно матеріалів заяви, з приводу виконання даного рішення у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича перебуває виконавче провадження № 65291027 від 27.04.2021 року щодо стягнення із заявника на користь ОСОБА_4 грошових коштів на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси віл 19.12.2018 року по справі № 521/14202/14-ц. Заявниця подала до Малиновського районного суду м. Одеси скаргу на дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника та визнання недійсним звіту з незалежної оцінки майна.

Заявниця стверджує, що в рамках виконавчого провадження № 65291027 приватним виконавцем Притуляком В.М. можуть бути здійснені активні дії, направлені на реалізацію належного заявнику житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , Представник заявниці стверджує, що житловий будинок ОСОБА_3 вже додано до переліку майка, що може бути реалізоване через електронні торги. Дата проведення аукціону 19.09.2022 року о 09 год. 00 хв. у якості лоту № 516030.

При цьому, заявниця вважає, що у випадку реалізації приватним виконавцем в примусовому порядку житлового будинку заявниці, вирішення правомірності оцінки майна в рамках скарги на дії приватного виконавця, буде неможливим, а тому заявниця 16.09.2022 року звернулась до суду із заявою про забезпечення скарги, якій просила суд:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого листа по справі № 521/14202/14-ц;

- зупинити реалізацію арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , в саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні № 65291027 на системі електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ);

- заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Притуляку Валерію Миколайовичу та ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів з продажу нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні № 65291027, в тому числі, підписувати протокол електронних торгів, проводити розрахунки за продане майно, складати акт про проведенні електронні торги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_3 про забезпечення скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Суд звертає увагу заявниці, що суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги шляхом зупинення реалізації майна, оскільки відповідно до положень вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного або приватного виконавця.

Повноваження судів при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, зокрема повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

У ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного або приватного виконавця шляхом зупинення реалізації майна.

Ураховуючи викладене, суд звертає увагу заявниці, що заявлені боржницею заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій приватного виконавця, оскільки такі заходи застосовуються судом під час розгляду справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд не має правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення скарги, використовуючи інститут цивільного процесуального права - забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні такої заяви.

Аналогічна позиція викладене у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 1 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 (провадження № 61-21640сво19).

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. В ухвалі суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 261, 263, 352-354, 447-453 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення скарги ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича під час виконання рішення суду від 19.12.2018 року у цивільній справі №521/14202/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної школи, заподіяної внаслідок пожежі; заінтересовані особи: фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , державне підприємство «Сетам», ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.