Ухвала

23 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 607/14250/21

провадження № 61-9092ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням змін позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача: аліменти на утримання повнолітнього, непрацездатного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда дитинства першої групи, підгрупа «А», у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом, довічно; заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 станом на 14 червня 2021 року у розмірі 27 991,22 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 350,00 грн понесених додаткових витрат на дитину.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000,00 грн щомісячно, починаючи із 12 серпня 2021 року, на час його навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат та допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього, непрацездатного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда дитинства першої групи, підгрупа «А», у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн щомісячно, починаючи з дати звернення позивача до суду з позовом - 12 серпня 2021 року, та довічно.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

15 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року та залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Ця справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментах - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович