Справа № 362/6543/21
Провадження №2/603/140/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та довіра, сімейні відносини припинені та носять формальний характер, спільного господарства не ведуть. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Краснящих Б. М. у судове засідання не з`явилися, представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що вимоги позовної заяви просить задовольнити частково, зокрема залишити без розгляду в частині стягнення з нього витрат на правову допомогу, посилаючись на відсутність акта про виконання робіт представником позивача та відсутність доказів понесених нею витрат.

Судом установлено такі обставини.

Сторони зареєстрували шлюб 03.08.2019 року, актовий запис № 258, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 03.08.2019 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

За час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Як убачається зі змісту позову та письмової заяви відповідача, сторони просять розірвати шлюб.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шлюб між сторонами слід розірвати.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, зокрема сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 908 грн та 2000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 6 від 01.12.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Краснящих Б. М., в якому визначено предмет договору, права та обов`язки сторін тощо.

Згідно рахунку на оплату № 4 від 01.12.2021 року адвокатом надано правову допомогу: авансування витрат на поштову кореспонденцію у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вартістю 50 грн; підготовка та подання позовної заяви вартістю 950 грн; представництво інтересів клієнта в судовому засіданні вартістю 1000 грн. Всього на суму 2000 грн.

ОСОБА_1 оплачено вказану суму згідно квитанції 0.0..1 від 06.12.2021 року.

Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку Великої Палати у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат Краснящих Б. М. звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності та у призначені дату і час не з`явився, справу розглянуто у відсутності сторін згідно поданих письмових заяв, а тому витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн, що наведені у пункті 3 рахунку на оплату №4 від 01.12.2021 року представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, не підлягають стягненню з відповідача.

Окрім цього, матеріали справи не містять доказів понесених витрат на поштову кореспонденцію у справі у розмірі 50 грн, про що зазначено в пункті 1 Рахунку.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, про стягнення з відповідача в користь позивача 950 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу за підготовку та подання позовної заяви (пункт 2 Рахунку).

Витрати у виді авансування витрат на поштову кореспонденцію вартістю 50 грн та представництво інтересів клієнта у судовому засіданні вартістю 1000 грн не підпадають під критерій реальності адвокатських витрат.

Окрім цього, у силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 03.08.2019 року у Васильківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 258 від 03.08.2019 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору, сплаченого при зверненні з позовом.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 950 грн.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуюча суддя Ю. Г. Гудкова

Суддя Ю. Г. Гудкова