Справа № 476/407/22
Провадження № 2/476/132/2022

У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
15.09.2022 року с.м.т. Єланець
Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Чернякової Н.В.
за участю секретаря Минаєвої Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача про забезпечення позову у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації прав оренди
12.09.2022 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН" про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації прав оренди.
Заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок площею 6,0717 га та 6,0262 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Калинівської сільської ради Миколаївської області. 10.09.2014 року між позивачем та ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН" укладені два договори оренди терміном на 7 років. Право оренди за вказані земельні ділянки зареєстровано 25.03.2015 року, строк оренди закінчився 25.03.2022 року. Позивач письмово 14.07.2021 року повідомив відповідача, що після закінчення строку дії договору, має намір самостійно обробляти належні йому земельні ділянки. Позивач надав можливість відповідачу влітку 2022 року зібрати урожай, який останнім був засіяний в 2021 році. Проте, відповідач знову здійснив посіви на земельних ділянках позивача. При цьому, ОСОБА_1 поніс значні витрати на закупівлю посівного матеріалу.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
Суд вбачає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними доказами.
Вивчивши заяву, суд приходить до слідуючого висновку.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Судом встановлено, що у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації прав оренди.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заборона вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, передбаченим п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, і заборонити вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).
Із викладеного слідує, що заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
А тому, при обрані заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.
Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.
Суд вважає, що заборона вчиняти будь-які дії стосовно обробітку чи використання земельних ділянок може вплинути суттєво на права та обов`язки відповідача або інших осіб і потягнути за собою втрати матеріального характеру, як самого відповідача так і інших осіб.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів особи у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Всупереч викладеному, позивач та його представник не обґрунтували та не надали суду доказів, в чому полягає реальна загроза, що може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому у забезпеченні позову належить відмовити.
Одночасно слід роз`яснити, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення, заявник не позбавлений можливості повторно заявити аналогічне клопотання.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд
В задоволенні заяви про забезпечення позову у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації прав оренди відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.
Суддя Н.В. Чернякова