Справа № 202/7758/21
Провадження № 2/202/856/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2021 року позивач в особі представника, звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 завдану майнову шкоду у розмірі 54 464 грн. 81 коп. та судові витрати по справі в розмірі 9 408 грн. 00 коп., які складаються з: судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. та 3500 грн. 00 коп. вартість послуг судового експерта.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що 16 березня 2021 року в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, біля електроопори №111 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 пошкодив транспортний засіб REHAULT KANGOO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4 , про це свідчить постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2021 року.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яка відшкодувала позивачу 39425 грн.73 коп.

Позивач не погоджується з розміром визначеного страхового відшкодування у розмірі лише 39425 грн.73 коп.

Згідно з висновком експерта №ZUs2104212 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку спричиненого володільцю КТЗ) від 30.04.2021 року вартість завданого матеріального збитку складає 93890 грн. 54 коп.

Позивач вважає, що експертом Мазурек О.А. при складанні висновку №ZUs2104212 від 30.04.2021 року, та визначені розміру завданого збитку було дотримано всіх норм та вимог законодавства України.

14.05.2021 року позивач звернувся до страховика з вимогою доплатити суму завданого матеріального збитку, і долучив висновок експерта.

17.05.2021 року страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі ст.36 п.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вищезазначена обставина підтверджується копією листа страховика №5045 від 17.05.2021 р.

Зазначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована, саме така правова позиція викладена Верховним судом України у справі від 14.02.2018 року №344/10730/15-ц. Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 грудня 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П.

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 10 грудня 2021 року судом був направлений запит начальнику ВАДР Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС в Дніпропетровській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_4 , відповідь з якого надійшла на адресу суду 28 грудня 2021 року.

Ухвалою судді від 29 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

25.01.2022 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив від представника відповідача, відповідно до якого зазначає, що позовні вимоги відповідач не визнає, вказав на те, що позивач в своєму позові приховав від суду наявність в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська цивільної справи №202/3245/21 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. По даній справі судом 11.11.2021 року ухвалено рішення, яким в задоволені позову позивачу відмовлено. Зазначив, що цивільно- правова відповідальність відповідача застрахована в Страховика згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземно-транспортних засобів ЕР-200331901 від 20.06.2020 р. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000 грн. 00 коп., розмір франшизи - 0,00 грн.

Відповідно до заяви, оформленої позивачем та страховиком, копію якої надано до позовної заяви, щодо досягнення згоди в частині розмір та способу здійснення страхового відшкодування (№04-2021 р.) сторони цієї заяви дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування, у зв`язку з ДТП, складає 39425 грн.73 коп.

Відповідно до ремонтної калькуляції №21-0404404 від 29.03.2021 року Страховика загальна сума відшкодування позивачу становила 39425 грн.73 коп.

Звернув увагу на те, що покладання обов`язку відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на Страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

За встановленими в цій справі обставинами потерпілий (Позивач) та Страховик визначили розмір страхового відшкодування шляхом укладання двосторонньої Заяви про врегулювання страхового випадку, тому експертиза (оцінка) для визначення розміру шкоди до здійснення страхового відшкодування на той момент не проводилась. Виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим (Позивачем) та Страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, яка застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону №1961-ІV, відшкодовувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву підстав.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань до суду не надійшло.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивачу ОСОБА_3 належить автомобіль «RENAULT KANGOO» номерний знак НОМЕР_2 (а.с.17).

16.03.2021 року у місті Дніпрі біля електроопори № 111 по вул. Донецьке шосе відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_4 та належного на праві власності позивачу ОСОБА_3 автомобіля «RENAULT KANGOO» номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19.04.2021 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF» номерний знак НОМЕР_1 забезпечена в ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-200331901.

Згідно полісу №ЕР-200331901 ліміт відповідальності ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.

У зв`язку з пошкодженням в результаті дорожньо-транспортної пригоди належного позивачу транспортного засобу - «RENAULT KANGOO» номерний знак НОМЕР_2 позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, підписаної ОСОБА_3 07.04.2021 року, відповідачем було здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 39425 грн. 73 коп., виходячи з розрахунку коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу 0,605.

Заявляючи вимоги про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 54464 грн. 81 коп., позивач посилається на те, що згідно з висновком автотоварознавчої експертизи №ZUs2104212 від 30.04.2021 року по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу, вартість завданого йому матеріального збитку в результаті ДТП складає 93890 грн. 54 коп., а відшкодовано лише 39425 грн. 73коп.

Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Поряд із цим, згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що страховою компанією відшкодовуються витрати, понесені у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, у тому числі пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 34.4 статті 34 цього ж закону визначено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Як зазначив позивач в своїй позовній заяві, та представник позивача в судовому засіданні страховик виплатив йому страхове відшкодування, в розмірі 39425 грн.73 коп., однак вартість завданого матеріального збитку в результаті ДТП складає 93890 грн. 54 коп., а тому просив стягнути з винної особи різницю між страховою виплатою і вартістю завданого матеріального збитку визначеного висновком експерта в сумі 54464 грн. 81 коп.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №202/3245/21, провадження №2/202/1880/2021 за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.04.2022 року, рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2021 року залишено без змін.

При розгляді справи судами встановлено, що 07 квітня 2021 року сторонами було підписано заяву, за якою потерпілий та страховик дійшли згоди щодо розміру страхового відшкодування в розмірі 39425грн. 73 коп., зважаючи на домовленість сторін щодо суми страхової виплати, оцінка або експертиза пошкодженого майна в подальшому не проводилася.

Зазначено, щопозивач не надав належних доказів на підтвердження неправильності розрахунку суми страхового відшкодування та коефіцієнту фізичного зносу належного йому транспортного засобу.

Долучений позивачем до його позову висновок експерта від 30.04.2021 року суд не прийняв до уваги, оскільки подія ДТП мала місце 16 березня 2021 року, а вартість матеріального збитку визначена експертом станом на 27 квітня 2021 року.

Клопотань щодо призначення експертизи для визначення суми матеріального збитку в судовому засіданні стороною позивача не було заявлено, як і не надано суду доказів щодо відновлювального ремонту автомобіля.

За встановленими у цій справі обставинами потерпілий (Позивач) і Страховик визначили розмір страхового відшкодування шляхом укладення двосторонньої Заяви про врегулювання страхового випадку, тому експерти: (оцінка) для визначення розміру шкоди до здійснення страхового відшкодування на той момент не проводилася.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно висновком сформованим в п.72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону N 1961-IV у Страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (п.72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 р. у справі №308/3162/15-ц).

Згідно з п.73 Велика Палата Верховного Суду вважає, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим (Позивачем) та Страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювана.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що розмір страхового відшкодування був визначений без проведення експертизи, та така експертиза була проведена після погодження розміру страхового відшкодування за згодою Страховика та потерпілого, позивача по справі, беручи до уваги ліміт відповідальності 130000 грн. 00 коп. та те, що вартість матеріального збитку визначена експертом не на день події ДТП, суд доходить висновку, що позивачем не доведено розміру сум, які відповідно до законодавства має відшкодовувати заподіювач шкоди у разі недостатності суми страхового відшкодування, тобто ту обставину, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності Страховика, тому у задоволенні позову ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1166,1167, 1187,1194 ЦК України, ст. ст.ст. 4, 13, 19, 82, 141, 259, 263-265, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ),третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44), про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 14.09.2022 року.

Суддя Л.П. Слюсар