15.09.2022 Провадження по справі № 2/940/37/22
Справа № 940/957/21
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

з участю адвоката: Кшевецької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування усиновлення,

встановив:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом в якому просили скасувати усиновлення ними дітей ОСОБА_2 (до усиновлення ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 (до усиновлення ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у зв`язку зі скасуванням усиновлення внести відповідні зміни до актових записів про їх народження.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року по справі № 380/400/15-ц ними як подружжям було усиновлено громадян держави Україна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які народилися в с. Руликів Васильківського району Київської області. На підставі даного рішення було внесено зміни до актових записів про їх народження, а саме в актовому записі № 3 від 27 липня 2007 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та в актовому записі № 3 від 08 грудня 2010 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 у розділі «Відомості про дитину» змінено прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , по батькові з ОСОБА_5 на ОСОБА_3 та місце народження змінено з держава Україна, Київська область, Васильківський район, село Руликів на держава Україна, місто Київ; у розділі «Відомості про батька» змінено прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , ім`я ОСОБА_6 на ОСОБА_1 , по батькові ОСОБА_6 на ОСОБА_1 , дату народження записано ІНФОРМАЦІЯ_5 ; у розділі «Відомості про матір» змінено прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , ім`я ОСОБА_7 на ОСОБА_4 , по батькові ОСОБА_1 на ОСОБА_4 , дату народження записано ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Усиновивши малолітніх дітей, позивачі вважали, що створили повноцінну сім`ю та зможуть надати дітям, які були позбавлені батьківського піклування, максимально комфортні умови, необхідні для їх життя та виховання. З перших днів спільного проживання позивачі забезпечили дітей всім необхідним для проживання, навчання та розвитку. Діти навчалися в школі, займалися в спортивній школі в гуртках, з репетиром з англійської мови та мали значні успіхи та досягнення.

Проте, починаючи з 2020 року - з часу діагностування у ОСОБА_4 онкологічного захворювання - раку лівої молочної залози з метастазами в кістки скелету, ставлення дітей до позивачів різко змінилося, останні почали відкрито їх ігнорувати, не визнавати їх батьківський авторитет, обманювати, припинили займатись в гуртках та секціях, почали постійно влаштовувати крадіжки в магазинах та супермаркетах, йти з дому куди заманеться та не повертатися на ніч, фактично почали жити своїм окремим життям, зневажаючи при цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як усиновлювачів, які втратили будь-який вплив на поведінку та соціальний розвиток дітей, в результаті чого позбавлені можливості виконувати свої батьківські обов`язки із забезпечення умов життя, навчання та виховання дітей.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 22 липня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Тетіївської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування усиновлення - закрито в зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кшевецька І.В. позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Тетіївської міської ради в судове засідання не прибув, 16.12.2021 року до суду надано клопотання про слухання справи у відсутності представника Тетіївської міської ради та прийняття рішення у справі на розсуд суду (а.с. 99).

Представник відповідача Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не прибув, 26.07.2022 року до суду надано клопотання про слухання справи у відсутності представника Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, позовні вимоги відповідач визнає повністю та просить їх задовольнити (а.с. 211).

Треті особи неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не викликалися.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року по справі № 380/400/15-ц подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було усиновлено громадян держави Україна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які народилися в с. Руликів Васильківського району Київської області. Внесено зміни до актових записів про народження дітей, а саме в актовому записі № 3 від 27 липня 2007 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та в актовому записі № 3 від 08 грудня 2010 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 у розділі «Відомості про дитину» змінено прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , по батькові з ОСОБА_5 на ОСОБА_3 та місце народження змінено з держава Україна, Київська область, Васильківський район, село Руликів на держава Україна, місто Київ; у розділі «Відомості про батька» змінено прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , ім`я ОСОБА_6 на ОСОБА_1 , по батькові ОСОБА_6 на ОСОБА_1 , дату народження записано ІНФОРМАЦІЯ_5 ; у розділі «Відомості про матір» змінено прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_4 , ім`я ОСОБА_7 на ОСОБА_4 , по батькові ОСОБА_7 на ОСОБА_4 , дату народження записано ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей (копія рішення - а.с. 5-7).

Відповідно звітів про умови проживання та стан здоров`я усиновленої дитини, складених за результатами відповідних обстежень, проведених Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією 26.10.2015 року, 20.06.2016 року, 01.09.2017 року та 28.02.2020 року (а.с. 51-57), протягом зазначеного часу у органу опіки та піклування до родини ОСОБА_1 не виникало жодних претензій ні до батьків, ні до дітей. Діти постійно були зайняті, батьки приділяли багато уваги для розвитку та виховання дівчат. Їм прививалися естетичний смак, культура, манери поведінки. Дітей навчали навичкам самообслуговування та самоорганізації. З віком у дітей відбулися фізіологічні зміни, які унеможливили заняття спортом, діти хотіли більше їсти солодкого, проте батьки не хотіли цього сприймати, в результаті чого відбулися перші істотні конфлікти в сім`ї. В зв`язку з хворобою ОСОБА_4 , яка перебувала у важкому стані, була прикута до ліжка та потребувала постійного догляду, ситуація погіршилася, діти стали майже не керовані, скоювали крадіжки, йшли з дому без дозволу, по господарству не допомагали, до хворої матері співчуття не проявляли.

За заявою батька ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.09.2021 року для проходження реабілітації було зараховано до Центру соціальної реабілітації «Ковчег» Всеукраїнського громадського благодійного фонду «Батьківська турбота» (копія повідомлення № 10413/2330 від 06.09.2021 року - а.с. 50).

В даному закладі з дітьми працює психолог, який надав психолого-педагогічний висновок № 121 від 10.12.2021 року (а.с. 122), згідно якого після влаштування дітей до центру ОСОБА_1 як батько жодного разу не відвідав дівчат та не поцікавився їхнім життям з огляду на те, що не бажав їх повернення в сім`ю, так як останні не цінували вкладених в них сил та фінансів. Самі діти вважають, що до них застосовували неприйнятні форми виховання задля спонукання до виконання домашніх завдань та досягнення високих результатів у спорті, в результаті чого батьки обмежували їх у їжі. Сестри стверджують, що до них застосовували такі види покарань як заборона гратися на подвір`ї, заборона спілкуватися між собою шляхом замикання їх в окремих кімнатах, оскільки батьки вважали, що старша сестра налаштовує молодшу на погані вчинки, ціле літо їх не випускали з дому. В цілому за результатами психологічного, діагностичного оцінювання та спостереження з`ясувалось, що розумовий, психологічний, фізичний розвиток дітей відповідає віковим нормам. Дітям було повідомлено про наявність судової справи про скасування їхнього усиновлення. Дану ситуацію останні оцінили як несправедливу, вважаючи, що батьки їх зрадили. Діти бажають повернути собі прізвище ОСОБА_5 , так це їх рідне прізвище, яке допоможе їм в майбутньому відшукати свою родину.

09.12.2021 року у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Центрі соціальної реабілітації «Ковчег» було відібрано письмові пояснення, з яких вбачається, що останні не заперечують проти скасування їх усиновлення та повернення їм попереднього прізвища ОСОБА_5 та по батькові ОСОБА_5 . Повертатися в сім`ю ОСОБА_1 не бажають (а.с. 123, 124).

Із висновку Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо доцільності скасування усиновлення та відповідності його інтересам дітей № 104-777 від 27.01.2022 року вбачається, що Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає, що між усиновлювачами та дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, а тому дане усиновлення підлягає скасуванню з усіма правовими наслідками щодо скасування усиновлення (а.с. 144-146).

Відповідно до ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами; у разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування.

Після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини (ст. 241 СК України).

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута) від 27 листопада 2008 року, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), органи державної влади не можуть втручатись у здійснення права на повагу до приватного і сімейного життя, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Втручання у право на повагу до сімейного життя становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не має однієї або кількох законних цілей, зазначених у пункті 2 цієї статті, а також не є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення такої цілі чи цілей. Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (пункт 43 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 травня 2010 року у справі «Курочкін проти України»).

Словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції вимагає передусім, щоб відповідний захід був певним чином передбачений національним законодавством; він також стосується якості відповідного закону і вимагає його відповідності принципу верховенства права та допустимості відповідній особі, яка, зокрема, має бути здатною передбачити його наслідки для себе.

Для того, щоб визначити, чи були оскаржувані заходи «необхідними в демократичному суспільстві», суд, беручи до уваги всю справу загалом, має оцінити, чи були мотиви, наведені на виправдання таких заходів, належними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції. Органи влади користуються широкою свободою розсуду в оцінюванні необхідності передання дитини під опіку, суд повинен все-таки переконатися, що в конкретному випадку існують обставини, які виправдовують відібрання дитини від батьків, а держава-відповідач має довести, що перед здійсненням пропонованого заходу було проведено ретельний аналіз можливих наслідків такого заходу для батьків і дитини, а також можливих альтернатив переданню дитини під державну опіку (пункти 50, 52 рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Курочкін проти України»).

Крім того, стаття 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей зобов`язує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, що стосуються її, та приділяти цій думці належну увагу.

Відповідно до положень статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати свої власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 склалися вкрай напружені відносини, хоч впродовж проживання їх в родині ОСОБА_1 батьки робили все можливе, щоб діти мали все необхідне (фізичний та духовний розвиток), але обставини, які не залежать від волі позивача унеможливлюють подальше проживання дітей з ним, при цьому ні позивач ОСОБА_1 , ні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 бути надалі сім`єю не бажають, що у відповідності ст. 81 ЦПК України підтверджено належними та допустимими доказами у справі.

Таким чином, оскільки між усиновлювачем та усиновленими дітьми склалися незалежно від волі усиновлювача стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, тобто наявні підстави, визначені п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України, то суд усиновлення скасовує.

Відповідно до ч. 5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що з огляду на те, що частиною п`ятою статті 237, частиною п`ятою статті 239 СК України передбачено можливість альтернативного вирішення дитиною питання щодо збереження прізвища, імені та по-батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням, у разі визнання його недійсним або скасування, необхідно з`ясувати її бажання і відобразити його в судовому рішенні.

Оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у своїх заявах від 09.12.2021 року висловили бажання про повернення їм попереднього прізвища ОСОБА_5 та по батькові ОСОБА_5 , то суд вважає, що таке повернення буде здійснене в інтересах дітей, а тому задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Крім того, суд вважає за необхідне в зв`язку зі скасуванням усиновлення ОСОБА_1 та смертю ОСОБА_4 неповнолітніх ОСОБА_2 (до усиновлення ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 (до усиновлення ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати на опікування органу опіки та піклування, в даному випадку Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 238, 239, 241 СК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тетіївської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування усиновлення задовольнити.

Скасувати усиновлення дітей ОСОБА_2 (до усиновлення ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 (до усиновлення ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинене усиновлювачем ОСОБА_1 на підставі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 11 березня 2015 року по справі № 380/400/15-ц.

Внести зміни в актовий запис № 3 від 27 липня 2007 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 :

змінити у розділі «Відомості про дитину»: в графі прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_5 , у графі ім`я залишити ОСОБА_5 , в графі по батькові змінити з ОСОБА_2 на ОСОБА_5 , дату народження ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити без змін, місце народження: держава Україна, місто Київ змінити на держава Україна, Київська область, Васильківський район, село Руликів;

змінити в розділі «Відомості про батька»: прізвище ОСОБА_1 на прізвище ОСОБА_6 , ім`я ОСОБА_1 на ОСОБА_6 , по батькові ОСОБА_1 на ОСОБА_6 .

Внести зміни в актовий запис № 3 від 08 грудня 2010 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 :

змінити у розділі «Відомості про дитину»: в графі прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_5 , у графі ім`я залишити ОСОБА_3 , в графі по батькові змінити з ОСОБА_3 на ОСОБА_5 , дату народження ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити без змін, місце народження: держава Україна, місто Київ змінити на держава Україна, Київська область, Васильківський район, село Руликів;

змінити в розділі «Відомості про батька»: прізвище ОСОБА_1 на прізвище ОСОБА_5 , ім`я ОСОБА_1 на ОСОБА_6 , по батькові ОСОБА_1 на ОСОБА_6 .

Зобов`язати Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у зв`язку зі скасуванням усиновлення внести відповідні зміни до актового запису № 3 від 27 липня 2007 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та до актового запису № 3 від 08 грудня 2010 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Неповнолітніх ОСОБА_2 (до усиновлення ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 (до усиновлення ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати на опікування Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації як органу опіки та піклування.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 21 вересня 2022 року.

Суддя: Т.П.Косович