Постанова

Іменем України

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 461/5866/20

провадження № 61-3275св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - кредитна спілка «Либідь» Львівської філії кредитної спілки «Либідь»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 січня 2022 року у складі колегії суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Копняк С. М.,

Встановив:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Либідь» Львівської філії кредитної спілки «Либідь» (далі - КС «Либідь») про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Позов мотивовано тим, що 02 квітня 2012 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі № 2-851/11, яким вирішено стягнути з КС «Либідь» на його користь 12 815,75 грн заборгованості за депозитними вкладами; 6 193,85 грн відсотків на суму вкладів депозитів; 2 257,13 грн відшкодування збитків, у зв`язку з інфляцією; 2 686,80 грн пені, а всього 23 953,53 грн. На виконання судового рішення, яке набрало законної сили 13 квітня 2012 року, Голосіївським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 43546093. Однак рішення суду не виконано та заборгованість не погашено, у зв`язку з чим, відповідно до пункту 2.7 договорів про внесення депозитного вкладу на депозитних рахунок, за період з жовтня по грудень 2019 року нарахована пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 268415,63 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з КС «Либідь» пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 01 жовтня по 24 жовтня 2019 року у сумі 75277,92 грн; за період з 25 жовтня по 31 жовтня 2019 року включно у сумі 20625,43 грн; за період з 01 листопада по 30 листопада 2019 року включно у сумі 88394,70 грн; за період з 01 грудня по 12 грудня 2019 року включно у сумі 353527,88 грн; за період з 13грудня по 31 грудня 2019 року включно у сумі 48759,70 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з КС «Либідь» на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за період з 01 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року в сумі 735,35 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

15 листопада 2021 на зазначене вище рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення.

Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КС «Либідь» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнав неповажними.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У квітні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 січня

2022 року, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що повний текст рішення суду першої інстанції складено 27 листопада 2020 року, проте суд першої інстанції порушив вимоги частини третьої статті 272 ЦПК України, не надіслав заявнику копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 06 січня 2022 року. Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Галицького районного суду міста Львова.

11 липня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 121 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У статті 122 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У частині другій цитованої статті зазначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 1227/8971/2012 зробила висновок про те що, якщо недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, зокрема, особа не була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання або їй не була своєчасно надіслана копія рішення, то ці обставини можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2020 року була проголошена вступна та резолютивна частини рішення Галицького районного суду м. Львова. Під час проголошення ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні.

27 листопада 2020 року за відсутності сторін у справі Галицьким районним судом було складено повний текст судового рішення (а. с. 36-40).

Матеріалами справи підтверджується, що всупереч зазначеній вимозі ОСОБА_1 копію судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року не отримував.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд застосував надмірний формалістичний підхід, позбавляючи позивача засобу судового захисту, наданого національним законодавством, чим порушив статтю 6 Конвенції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу - передати на розгляд суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

Постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 січня 2022 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов