Справа № 307/1817/22
Провадження № 2/307/398/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 06.06.2017 року на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 гривень щомісячно. Посилається на те, що з моменту ухвалення рішення Тячівського районного суду від 06.06.2017 з відповідача стягуються аліменти у розмірі 900 гривень, але ціни істотно збільшилися на споживчі товари, послуги, на основні продукти харчування та медикаменти. Зріс розмір середньої заробітної плати, відбуваються інфляційні процеси та девальвація національної грошової одиниці. Самостійно вона не має можливості забезпечити належні умови для проживання, фізичного і духовного розвитку дитини. У відповідача відсутні аліментні зобов`язання щодо інших дітей, він є особою працездатного віку, не є інвалідом, тяжкими чи хронічним хворобами не страждає.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що згідний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі передбаченому законом.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із приписів статті 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 184 ч.ч. 1 та 2 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 06.06.2017 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти в розмірі 900 гривень на місяць.

Із акту обстеження матеріально-побутових умов від 31.05.2022 вбачається, що позивачка проживає з іншим чоловіком, з виховують ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 від попереднього шлюбу.

Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому наявні підстави для задоволення позову.

Крім того, з приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" убачається, що з 1 липня 2022 року для дітей віком від 6-ти до 18-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2744 гривні.

На час ухвалення судом рішення, 06.06.2017, прожитковий мінімум для дітей віком до 18-ти років становив 1777 гривень.

Суд також враховує, що середня заробітна плата в Україні у червні 2017 року становила 7360 грн, а по Закарпатській області 6803 гривень. На даний час середня заробітна плата по Україні становить 14577 грн, а по Закарпатській області 12115 гривень.

Мінімальна заробітна плата у червні 2017 році складала 3200 гривень, а на даний час 6700 гривень.

Аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, на обліку в центрі зайнятості не стоїть, в змозі заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання свого сина 2500 грн у місяць.

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ч. 2 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, керуючись стст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Збільшити розмір аліментів стягнутих рішенням Тячівського районного суду від 6 червня 2017 року, і стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 21.09.2022 року.

Головуючий В.І. Гримут