Провадження № 2-н/161/779/22
У Х В А Л А

15 вересня 2022 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши заяву державного комунального підприємства «Луцьктепло» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у розмірі 52 413,50 грн.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до відомостей, отриманих від підрозділу УДМС України у Волинській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1 вересня 2016 року знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (померла).

Так, згідно ст.ст. 46, 47, 163 ЦПК України, ст.ст. 25, 30 ЦК України сторонами у даному випадку є заявник та боржник, боржником у даній справі може бути фізична особа, що наділена цивільною процесуальною правоздатністю та цивільною процесуальною дієздатністю, які припиняються у момент її смерті.

Тобто, процесуальним законом не передбачено можливість пред`явлення заяви до особи, яка на час звернення до суду вже померла.

Варто зауважити, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, але за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Порядок пред`явлення претензій кредитором до спадкоємців боржника врегульовано ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

Водночас, чинним ЦПК України не передбачено можливості видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з боржника після його смерті та залучення правонаступників боржника до участі у справі.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити державному комунальному підприємству «Луцьктепло» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк