Справа № 156/925/20
Провадження № 2-р/156/1/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Федечко М.О.

за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Білецької Інни Миколаївни про роз`яснення судового рішення в цивільній справі № 156/925/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Поромівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років, -

в с т а н о в и в :

22 квітня 2021 року рішенням Іваничівського районного суду Волинської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років задоволено, на підставі ст. 1264 ЦК України встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу в період з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набрало законної сили 07.06.2021 року.

25 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Білецька І.М. звернулася до суду із заявою про роз`яснення рішення Іваничівського районного суду від 22 квітня 2021 року у зв`язку з тим, що таке є незрозумілим нотаріусу в частині того, чи ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , як її чоловік; чи спадкоємцем четвертої черги, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 вважає, що ОСОБА_2 є спадкоємцем четвертої черги, як особа, яка проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини в силу вимог ст.. 1264 ЦК України і не являється тим із подружжя, хто пережив іншого, так як не перебував із померлою на момент смерті у зареєстрованому шлюбі, а тому не є спадкоємцем першої черги.

На підставі викладеного, просить роз`яснити рішення Іваничівського районного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 156/925/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Поромівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років, а саме, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем четвертої черги як особа, яка проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ЦПК України, суд не викликав учасників процесу на розгляд заяви про роз`яснення рішення суду.

Вивчивши заяву про роз`яснення рішення, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення в цивільній справі" № 14 від 18.12.2009р. зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

В ухвалі Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 800/211/16 встановлено таке: «необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання».

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що заявник фактично просить прийняти рішення, яким вказати нотаріусу спадкоємцем якої черги за законом є ОСОБА_2 , що виходить за межі повноважень суду щодо роз`яснення судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 271 ЦПК України.

Рішення суду незалежно від його форми містить такі частини: вступну, описову, мотивувальну та резолютивну. Дане рішення відповідає зазначеним вимогам процесуального закону: воно містить вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Резолютивна частина викладена чітко та зрозуміло.

Обґрунтування мотивувальної частини рішення, на підставі якої судом було зроблено висновки при складенні резолютивної частини рішення є підставою для відмови в наданні роз`яснення рішення. Таку позицію, зокрема викладено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», п. 18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення» та п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

Однак слід звернути увагу, що у процесуальному законодавстві (Цивільному, Господарському процесуальному кодексах України, Кодексі адміністративного судочинства України та Кримінальному процесуальному кодексі України) відсутня чітка вказівка щодо роз`яснення саме резолютивної частини рішення та щодо вирішення проблемних питань, що виникають у зв`язку із виконанням судового рішення.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Фактично роз`яснення рішення, є зміною форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення. Однак у заяві не вказано яка частина рішення є незрозумілою, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Заява про роз`яснення судового рішення не містить посилань на те, що певні частини рішення суду викликають труднощі в їх розумінні.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню. Крім того, відповідно до ст. 221 ЦПК України роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які мають виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово.

Враховуючи викладене вбачається, що чинне законодавство України не передбачає роз`яснення саме механізму виконання рішення суду. Сторонам слід виходити із правового змісту нормативних актів, які врегульовують питання вчинення нотаріальних дій із врахуванням вимог чинного законодавства, а саме:

- ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України, якою встановлюється, що проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу не являє собою підставу для виникнення у цих суб`єктів прав, а також обов`язків подружжя.

- ст. 1264 ЦК України, згідно з якою у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Також необхідно врахувати судову практику:

- п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», відповідно до якого проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1261 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судове рішення є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання судового рішення, судове рішення є цілком зрозумілим та роз`ясненню не підлягає, у зв`язку з чим в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення по справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Білецької Інни Миколаївни про роз`яснення судового рішення в цивільній справі № 156/925/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Поромівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.О. Федечко