Справа № 369/8495/22
Провадження №2-з/369/56/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову до подання позову, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до суду. Заява про забезпечення позову обґрунтована, тим, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 079 800,00 грн., що еквівалентно 40 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою, яка була написана власноруч ОСОБА_2 із зазначенням того, що боржник зобов`язується повернути кредитору суму боргу до 15.06.2027 року, або за першою вимогою кредитора.

30.07.2021 року ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 письмову вимогу про повернення боргу в повному обсязі. Проте зобов`язання божником не виконані, грошові кошти не повернені. На звернення з проханням повернути борг у добровільному порядку та виконати зобов`язання, які були зазначені у розписці, ніяким чином не реагує та ігнорує вимоги щодо повернення боргу та відсотків.

Отже, після настання строку повернення позики боржник свої зобов`язання по поверненню отриманих грошових коштів не виконав, чим порушує права кредитора.

З метою захисту своїх порушених прав, 27.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви у цивільній справі де зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Просив накласти арешт на квартиру, що належить ОСОБА_2 .

Ухвалою від 29.09.2021 Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви у цивільній справі №369/13435/21 було задоволено.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру загальною площею 58,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Як у подальшому стало відомо, 04.11.2021 ОСОБА_2 уклав договір дарування із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 .

За вказаним договором дарування ОСОБА_5 , подарував, а Обдарований прийняв у дар квартиру, на яку було накладено арешт ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2021. Вартість квартири було оцінено у 200 тисяч грн.

За таких обставин, існують обґрунтовані підстави вважати, що спірний договір дарування від 04.11.2021 направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно ОСОБА_2 .

Ухвалою від 22.02.2022 Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі № 369/16120/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 15.06.2021.

Враховуючи, що нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 було відчужено за безоплатним договором на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 має на меті звертатись до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою про визнання недійсним договору дарування від 04.11.2021, що посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області.

Враховуючи вищевикладене просили вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 24.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що заявник просить забезпечити позов у визначений нею спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Заявником не надано доказів на підтвердження вчинення заінтересованою особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду. Доказів вчинення заінтересованою особою дій, спрямованих на відчуження спірного майна, а саме квартири за вказаною вище адресою, суду не надано, а тому самі лише твердження заявника про потенційну можливість ухилення заінтересованою особою від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які нею заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких вона планує звернутися до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову до подання позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А. Я. Волчко