Справа № 758/8243/22
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

23 вересня 2022 року місто Київ

Подільський районний суд м.Києва у складі судді Ларіонової Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Акціонерне товариство «Альфа Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом до АТ «УкрСиббанк» (відповідач-1) та АТ «Дельта Банк» (відповідач-2), в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та додаткову угоду № 1 від 19.12.2011 р. до нього в частиі відступлення прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 28.02.2008 р. та договором іпотеки від 28.02.2008 р., які укладені між відповідачем-1 та позивачем.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд вважає, що вищевказаний позов слід передати за підсудністю за таких підстав.

Позивач звернувся за підсудністю за правилом загальної територіальної підсудності, встановленої ст.27 ч.2 ЦПК України, - за місцем знаходження відповідача-1 - юридичної особи, що знаходиться в Подільському районі м.Києва.

Між тим, як вбачається з матеріалів позову, позивач оспорює, зокрема, і дійсність договору в частині відступлення прав вимоги за договором іпотеки, предметом якого є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально належить до Печерського району м.Києва.

Таким чином, предметом спору є визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги, відповідно до якого новому кредитору АТ «Дельта Банк» відступлено право вимоги за договором іпотеки, предметом якого є вищевказана квартира, що розташована в Печерському районі м.Києва, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .

Отже, характер позовних вимог пов`язаний з нерухомим майном - вищевказаною квартирою, оскільки стосується прав нового кредитора щодо даної нерухомості.

А відтак, вищевказаний спір є спором щодо нерухомого майна та даний спір пов`язаний з правом сторін на вказану нерухомість.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 судам дано роз`яснення, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перелік позовів щодо нерухомого майна не є вичерпним.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9 позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 114 ЦПК України (2004 р.) є аналогічною ст.30 ЦПК України (2017 р.).

Відповідно до ст.30 ч.1 ЦПК України, якою встановлені правила виключної підсудності, позови щодо нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Таким чином, виходячи з предмету позову в частині оспорювання договору щодо відступлення прав вимоги за договором іпотеки, спір підлягає розгляду судом за правилом виключної підсудності (за місцезнаходженням нерухомості).

На вимоги в частині визнання недійсним договору відступлення прав вимог за договором про надання кредиту поширюються правила загальної територіальної підсудності, встановленої ст.27 ч.2 ЦПК України (за місцем знаходження юридичної особи).

Між тим, пунктом 41 постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 судам роз`яснено, що у разі конкуренції правил підсудності наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність, мають застосуватись правила виключної підсудності.

Таким чином, вищевказаний позов підлягає розгляду судом лише за правилом виключної підсудності (за місцезнаходженням квартири) - Печерським районним судом м.Києва.

Частина 16 статті 28 ЦПК України виключає право позивача на вибір між кількома судами в разі пред`явлення позову, який підлягає розгляду за правилом виключної підсудності.

А відтак, вищевказаний позов не є підсудним Подільському районному суду м.Києва, оскільки є підсудним Печерському районному суду м.Києва як суду за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Статтею 187 ч.9 ЦПК України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що матеріали позову (оскільки провадження у справі ще не відкрито) слід передати на розгляд до належного суду - Печерського районного суду м.Києва, до територіальної юрисдикції якого відноситься розгляд вищевказаного позову.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст.30 ч.1, 31 ч.1 п.1, 187 ч.9, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Акціонерне товариство «Альфа Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині - передати на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 23.09.2022 р.

СуддяН. М. Ларіонова