Справа № 502/1802/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.»

про

стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.03.2019 року відповідно до наказу №46/к від 11.03.2019 року позивача було прийнято на посаду охоронника до Товариства з обмеженою відповідальністю "Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.", що підтверджується відомостями з трудової книжки.

Відповідно до договору надання послуг з охорони від 02.10.2018 року, між Приватним акціонерним товариством «Українське Дунайське пароплавство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.», позивач належно виконував свої функції щодо фізичної охорони території об`єктів госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу «Кілійське суднобудівельно судноремонтний завод» приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» та охороні матеріальних цінностей, які розміщенні на об`єктах, що також передбачено робочою інструкцією охоронця на контрольно-пропускному пункті відомчої охорони «С.К.О.Р.П.» затвердженою директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.КО.Р.П., ОСОБА_2 від 17.10.2018 року.

20.12.2019 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням, що передбачено ст. 38 КЗпП України у зв`язку з систематичною невиплатою відповідачем належної заробітної плати.

З наступного дня після звільнення, а саме 21.12.2019 року по даний час остаточний розрахунок по зарплаті з позивачем не проведений.

Трудову книжку позивач отримав у травні місяці 2020 року від представників Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», яку їм передав відповідач.

У грудні місяці 2019 року, позивач звернувся до Управління Держпраці у Одеській області з приводу порушення законодавства про працю. У лютому місяці 2020 року позивачем було отримано відповідь, де вказано, що відповідач дійсно порушив права про оплату праці та є заборгованість в сумі 14856,08 гривень. З серпня місяця 2019 року на день звільнення з роботи, відповідач не виплатив позивачу заробітну плату, сума якої за підрахунком Управління Держпраці складає 14856,08 гривень.

Позивач неодноразово звертався для врегулювання питання розрахунку до відповідача зокрема це підтверджується вимогою від 07.07.2020 року, щодо надання йому копії наказу про звільнення, здійснення виплат по заробітній платі та виплати середньої заробітної плати за час затримки.

Внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю, позивач був змушений позичати гроші для свого існування. Крім того, внаслідок противоправних дій з боку відповідача, погіршилось здоров`я, але за відсутності коштів він не мав змоги лікуватись. Відповідач надав, позивачу трудову книжку тільки через 6 місяців після звільнення, тобто з моменту звільнення, а саме з грудня 2019 року по травень 2020 року, позивач не міг влаштуватись на роботу, чим завдав йому значної моральної шкоди,

Оскільки, відповідач відмовляється в добровільному порядку виплатити належні позивачу кошти він змушений звернутися за захистом до суду.

Враховуючи викладене позивач просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Федерація тактично стрільби С.К.О.Р.П." на користь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заробітну плату в сумі 14856,08 гривень.

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П." на користь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середній заробіток за час затримки починаючи з 21.12.2019 року по час фактичного розрахунку.

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П." на користь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, про що повідомлені сторони.

Згідно з положеннями процесуального закону, справи, що виникають з трудових відносин, розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, як передбачено ч. 4 ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі та відзив не надав.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

02.10.2018 року, Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (Замовник) з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» (Виконавець) з другої сторони уклали Договір надання послуг з охорони № КСБСРЗ/182, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобовязується надати Замовнику послуги з фізичної охорони території обєктів госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу "Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод" приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» та цілодобовій охороні матеріальних цінностей, які розміщені на обє`ктах Замовника, згідно дислокації об`єктів (додаток № 1 до договору),а Замовник зобовязується прийняти та оплатити такі послуги. Відповідно до п.2.1 Договору, ціна цього Договору визначена відповідно до Розрахунку вартості послуг з охорони (Додаток №2 до цього Договору та його невідємна частина) та становить 9 599 973,60 гривень без ПДВ, окрім цього ПДВ (20%) - 1 919 994,72 гривні разом загальна ціна Договору складає 11 519 968,32 гривні з урахуванням ПДВ, /а.с. 9-14/.

Згідно до Додатку № 1 до договору № КСБСРЗ/182 від 02.10.2018 року Переліку обєктів, за якими надаються послуги з охорони вбачається, що обє`ктом № 1 є будівля управління місце розташування: 68300, Одеська область, м. Кілія, вул. Леніна (Миру), буд. № 3; кількість постів - один стаціонарний на прохідній; часи охорони на добу (робочі, передвихідні, вихідні, передсвяткові, святкові) - по 24 години; обє`ктом № 2 є прохідна № 1 місце розташування: 68300, Одеська область, м. Кілія, вул. П. Осипенко, буд. № 2а; кількість постів - один стаціонарний на прохідній, три пішохідних загонів (мобільних постів), які здійснюють постійне патрулювання території обєкта; часи охорони на добу (робочі, передвихідні, вихідні, передсвяткові, святкові) - по 24 години, /а.с. 15/.

Відповідно Додатку № 2 до договору № КСБСРЗ/182 від 02.10.2018 року Розрахункок вартості послуг з охорони обє`ктів Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу "Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод" приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» вбачається, що кількість годин охорони одного поста - 24 години, вартість однієї години одного поста грн. без ПДВ становить - 60,8271 гривень, вартість охорони на добу, грн. без ПДВ (3*4*5) становить: за обєктом №1 будівля управління - 1 459,85 гривень, за обє`ктом № 2 прохідна №1 - 5 839,40 гривень, /а.с. 16/.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 з датою заповнення 02.10.2007 року, встановлено що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу № 46/к від 11.03.2019 року був прийнятий в ТОВ "Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П." на посаду охоронника з 12.03.2019 року, /а.с. 7-8/.

Відповідно до Наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П." № 113- від 20 грудня 2019 року про припинення трудового договору (контракту), ОСОБА_1 було звільнено з роботи, про що в трудовій книжці серії НОМЕР_1 зроблено відповідний запис "за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП (наказ № 245/к від 20.12.2019 року), /а.с. 53/.

З колективної заяви про невиплату заробітної плати понад один місяць від 17 грудня 2019 року підписаної заявниками - працівниками ТОВ"ФТП С.К.О.Р.П.", перед якими наявна заборгованість по заробітній платі та яку не виплачено понад один місяць в кількості 20 осіб, серед яких вказаний ОСОБА_1 , адресованої прокурору Одеської області Вихору М.А., начальнику ГУ Держпраці в Одеській області Калайді М.О. та трудовому колективу ТОВ "Федерація тактичної стрільби S.C.O.R.P." вбачається, що трудовим колективом в порядку договору між ТОВ «ФТС С.К.О.Р.П.» та ГВСП «КСБСРЗ» ПрАТ «УДП» надаються послуги з охорони об`єктів останнього, які розташовані по АДРЕСА_1 та вул. Поліни Осипенко, 2а міста Кілія Одеської області. Протягом всього часу роботи заявників не виникало претензій до якості їхніх послуг, які могли б передувати накладенню штрафних санкцій на їхню заробітну плату. Але, не зважаючи на викладене, вже з вересня 2019 року (три місяці) роботодавець в обличчі ТОВ «ФТС S.C.O.R.Р.» не сплачує заявникам заробітну плату, без наявних на те причин. Наразі, коли ситуація стала критичною і серед працівників стали поширюватись протестні настрої, заявниками було направлено колективний лист директору ТОВ «ФТС С.К.О.Р.П", ОСОБА_2 з проханням вирішити питання погашення заборгованості з виплати заробітної плати, на що відповіді вони не отримали.

В телефонній розмові з ОСОБА_4 останній повідомив, що не має можливості сплатити заробітну плату, оскільки ГВСП «КСБСРЗ» ПрАТ «УДП» не розрахувалось з ТОВ «ФТС С.К.О.Р.П" за надані послуги, разом з тим ГВСП «КСБСРЗ» ПрАТ «УДП» являється не єдиним підприємством, якому їх товариство надає послуги з охорони, грошові кошти за надані послуги надходять до організації, але їм все одно не надходить. З огляду на вищевикладене заявники просили: Прокуратуру Одеської області прийняти заяву та внести відомості до ЄРДР з метою повного та всебічного вивчення обставин, що можуть вказувати на ознаки кримінального правопорушення з боку посадових осіб ТОВ «ФТС С.К.О.Р.П.»; Здійснити перевірку господарської діяльності ТОВ «ФТС С.К.О.Р.П" з метою встановлення факту не цільового використання коштів; Притягнути до відповідальності осіб, винних у ситуації, що склаласть; Встановити справедливість у взаємовідносинах між працівниками та ТОВ «ФТС С.К.О.Р.П", що дасть можливість поновити їх права та отримати законно напрацьовані кошти, /а.с.17-21/.

Згідно повідомлення Управління Держпраці у Чернівецькій області від 06.02.2020 року за вих. № 312/3/04-зв-2/20 встановлено, що відповідно до представлених відомостей по нарахуванню заробітної плати та згідно зведеної бухгалтерської звітності по рахунку 66 «Розрахунки по заробітній платі» ТзОВ «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П» виявлено порушення ст. 115, 116 КЗпП України, а саме: на 24.01.2020 р. перед заявниками наявна заборгованість із виплати заробітної плати за серпень - грудень 2019 р. в сумі -275609,82 грн., а саме: під № 14 ОСОБА_1 - сума заборгованості 14856,08 гривень. За результатами інспекційного відвідування складено акт, директору ТзОВ «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П» Мацьоцькому Олександру Олександровичу вручений припис на усунення виявлених порушень. Одночасно заявникам було роз`яснено, що якщо вони рахують, що у період роботи були порушенні їх права щодо отримання заробітної плати, то відповідно до ст.233 КЗпП України вони мають право звернутися до суду в тримісячний термін,/а.с.22-24/.

Як вбачається з вимоги від 07.07.2020 року направленої керівнику ТОВ "Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.", ОСОБА_1 просив видати йому копію наказу про звільнення 245/к від 20.12.2019 року; надати довідку-розрахунок по заборгованості на момент звільнення; здійснити виплату яка складатиметься з загальної нарахованої суми за відпрацьований період, коштів за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки з 21.12.2019 року по день фактичного розрахунку, /а.с.31/.

Відповідно до поштового повідомлення, вбачається, що вказану вимогу ОСОБА_1 від 15.07.2020 року ТОВ "Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П." отримала 20.07.2020 року, про що свідчить підпис представника Мацьоцького в графі "розписка в одержані", /а.с. 35/.

При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:

Згідно із ст. ст. 21, 43 Конституції України, ст. ст. 94, 115 КЗпП України, ст. ст. 21, 24 Закону України "Про оплату праці" кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України: "Про оплату праці", та ін.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та ін. нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України).

Стаття 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95 (1949), яка ратифікована 30.06.61 р. закріплює, що відповідно до мети цієї Конвенції, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України).

Згідно із п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення Управління Держпраці у Чернівецькій області від 06.02.2020 року за вих. № 312/3/04-зв-2/20 у ТзОВ «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П» наявна заборгованість із виплати заробітної плати за серпень - грудень 2019 р. перед ОСОБА_1 у сумі 14856,08 гривень, з урахуванням податків таобовязкових платежів, розмір якої в свою чергу відповідачем не оспорюється.

Тому, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 14856,08 гривень.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд приходить до наступного висновку.

Із змісту ст.117 КЗпП України вбачається, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вбачається із розяснень даних у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд на підставі ст.117 КЗпПУкраїни стягує на користь працівника середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, якщо роботодавець не доведе відсутності у цьому своєї вини. Сама по собі відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності.

Відповідач не представив суду жодних доказів відсутності вини підприємства у невиплаті належних позивачу при звільненні сум.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженоговказаною постановою, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Пунктом 4 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати /компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо/.

Так відповідно до ухвали суду від 01.12.2020 року було задоволено клопотання позивача та витребувано від ТзОВ «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П» інформацію про виплати за останні 2 календарних місяці роботи, які позивачу повинні були виплатити.

03.12.2020 року копія ухвали була направлена на адресу відповідача та відповідно до поштового повідомлення отримана відповідачем 28.12.2020 року. Відповідь судом отримана не була. Ухвала залишилась без виконання.

Ухвалою від 23.10.2021 року клопотання позивача було задоволено та повторно витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю«Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» : довідку про загальну суму заборгованості по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідку про середній заробіток (середньоденний та середньомісячний)за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розрахованої на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Копію ухвали від 23.10.2021 року відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» отримав 13.11.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

У визначений в ухвалі строк надання доказів, відповідач вимоги ухвали суду не виконав, а також не повідомив суд про причини неможливості надання ним витребуваних доказів по справі.

20.01.2022 року відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» повторно було направлено копію ухвали суду від 23.10.2021 року щодо витребування доказів по справі.

Повторну копію ухвали від 23.10.2021 року, відповідач отримав 01.02.2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Станом на дату розгляду справи, а саме 17.02.2022 року відповідач вимоги ухвали суду повторно не виконав та не повідомив суд про причини неможливості наданняним витребуваних доказів по справі.

Ухвалою суду від 17.02.2022 року застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.», , адреса розташування: 58018, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Комарова, буд. № 13 А, заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу та ще раз витребувані докази по справі.

Станом на дату розгляду справи, а саме 21.09.2022 року відповідач вимоги ухвали суду в котре не виконав та не повідомив суд про причини неможливості наданняним витребуваних доказів по справі.

Разом з тим, 15.09.2022 року судом здійснено запит до Управління Держпраці у Чернівецькій області щодо наявності копій документів, які були ними оглянуті в ході інспекційної перевірки щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» трудових прав, в частині невиплати заробітної плати працівникам за серпень-грудень 2019 року.

16.09.2022 року за вх. № ЕП-1495/22 від Управління Держпраці у Чернівецькій області на адресу суду надійшли копії документів, а саме розрахунково-платіжна відомість № 10 за жовтень 2019 року, розрахунково-платіжна відомість № 11 за листопад 2019 року, розрахунково-платіжна відомість № 12 за грудень 2019 року та табель за жовтень 2019 року.

Згідно наданих до суду Управлінням Держпраці у Чернівецькій області документів, судом було зроблено обчислення середньої заробітної плати та з урахуванням того, що позивач працював позмінно тривалістю робочого часу 24 години, розрахунки були проведенні в погодинному еквіваленті.

Згідно розрахунково-платіжних відомостей № 10 за жовтень 2019 року та № 11 за листопад 2019 року, заробітна плата за 2 місяці, що передували звільненню (20.12.2019 року) становила - 9 909 гривень 54 копійки:

- жовтень 2019 року - 4 557 гривень 32 копійок за 238 робочих годин (розрахунок годин за видами виплат: всього годин - на суму 4199,36 гривня за ставкою 23,86 гривень/година= 176 годин; нічні - на суму 295,74 гривень за ставкою 4,77 гривень/година= 62 години, усього 238 годин);

- листопад 2019 року - 5 352 гривні 22 копійки за 258 робочих годин (розрахунок годин за видами виплат: всього годин - на суму 4600,00 гривень за ставкою 25,00 гривень/година= 184 години; нічні - на суму 290,00 гривень за ставкою 5,00 гривень/година= 58 годин; понаднормові - на суму 400,00 гривень за ставкою 25,00 гривень/година= 16 годин, усього 258 годин).

Заробітна плата за 1 робочу годину становить: 9 909 гривень 54 копійки / 496 робочих годин = 19 гривень 97 копійок.

Згідно виробничого табеля обліку робочого часу за жовтень 2019 року кількість робочих днів позивача в місяць становить 8 днів (змін).

Кількість робочих днів за період з 21.12.2019 року по 21.09.2022 року становить 2 роки 9 місяців або 33 місяці * 8 днів (змін) в місяць = 264 робочих дня.

З урахуванням того, що позивач 24 години в день (зміну), то кількість робочих годин становить: 264 робочих дня * 24 години/день = 6 336 робочих годин.

Таким чином судом встановлено, що середній заробіток позивача з 21.12.2019 року по 21.09.2022 року становить 126 529 гривень 92 копійки, виходячи з наступного розрахунку:

19 гривень 97 копійок (середньогодинна заробітна плата Позивача) * 6 336 (кількість робочих годин за період з 21.12.2019 року по день ухвалення судом рішення 21.09.2022 року).

Станом на день ухвалення рішення у справі фактичний розрахунок відповідачем з позивачем не проведено, відповідно заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

На підставі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 14.12.2016 у справі № 428/7002/14-ц, зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із вказаною статтею є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що згідно статтею 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Верховний Суд у постанові від 18.01.2018 року у справі № 362/7161/15-ц зазначив: враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин справи, висновок суду про стягнення грошового еквівалента моральної шкоди є правильним.

Суд погоджується з доводами позивача в частині стягнення моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 безсумнівно переживає моральні страждання у звязку з невиплатою на протязі досить тривалого часу належних сум заробітної плати, що наразі триває, втрати ним нормальних життєвих зав`язків, не забезпечення фінансових можливостей, що очевидно позбавляє позивача стану внутрішньої рівноваги.

З врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням доведеності вини відповідача у спричиненні відповідачу моральної шкоди, суд вважає доцільним призначити відшкодування відповідачем моральної шкоди у розмірі 7 000 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 14 856 гривень 08 копійок, та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 21.12.2019 року по 21.09.2022 року у розмірі 126 529,92 гривень, без урахування податків та інших обовязкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, але не більше ніж за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 279, 353, 354 ЦПК України, ст. 38, 116, 117 КЗпП України, , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» адреса місцязнаходження Чернівецька область, м.Чернівці, вул. Комарова, 13 А, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській оласті 24.01.2002 року, РНОКПП НОМЕР_3 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 14 856 (чотирнадцять тисяч вісімсот пятдесят шість) гривень 08 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» адреса місцязнаходження Чернівецька область, м.Чернівці, вул. Комарова, 13 А, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській оласті 24.01.2002 року, РНОКПП НОМЕР_3 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 126 529 (сто двадцять шість тисяч пятсот двадцять девять) гривень 92 копійки, без урахування податків та інших обовязкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» адреса місцязнаходження Чернівецька область, м.Чернівці, вул. Комарова, 13 А, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській оласті 24.01.2002 року, РНОКПП НОМЕР_3 моральну шкоду у розмірі 7 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» адреса місцязнаходження Чернівецька область, м.Чернівці, вул. Комарова, 13 А, код ЄДРПОУ 40334360 на користь держави судовий збір в сумі 2 447,92 гривень (за дві вимоги майнового характеру у загальному розмірі та вимогу про стягнення моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених вимог).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан