ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8296/22
провадження № 2-з/753/159/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. суддя Дарницького районний суд міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гопкала Вадима Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вони з відповідачем мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 19 березня 2022 року позивач припинила шлюбні відносини з відповідачем та з дітьми переїхала жити до своїх батьків. 03 квітня 2022 року відповідач попросив позивача дати йому можливість на один-два дні забрати сина до його місця проживання. У той же день позивач передала дитину рідному брату відповідача. Після чого відповідач відмовився повертати дитину матері та чинить перешкоди у спілкуванні матері з дитиною. З огляду на викладене, позивач просить суд відібрати малолітнього ОСОБА_3 у відповідача та повернути його матері.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2022 року цивільну справу № 753/8296/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 09 серпня 2022 року.

18 серпня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання 31 жовтня 2022 року.

26 серпня 2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26 серпня 2022 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву було передано судді 19 вересня 2022 року, у період з 29 серпня по 16 вересня 2022 року включно суддя Шаповалова К.В. перебувала у відпустці.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, представник позивача просив забезпечити позов шляхом визначення місця і часу спілкування малолітнього ОСОБА_3 з його матір`ю ОСОБА_1 щотижня у будні дні кожного понеділка, середи, п`ятниці з 8:00 год до 20:00 год за місцем проживання матері, щомісяця кожні перші, треті вихідні дні з 10:00 год суботи до 20:00 год неділі за місцем проживання матері та зобов`язання відповідача передавати малолітнього ОСОБА_3 його матері ОСОБА_1 за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування та не чинити перешкоди у спілкуванні позивача з малолітнім сином.

Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу вимог, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом позовної заяви малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ОСОБА_2 . Позивач ставить вимогу про відібрання дитини ОСОБА_3 від ОСОБА_2 , відомості про якого у свідоцтві про народження дитини записані на підставі статті 135 СК України.

Поряд з цим, представник позивача у заяві про забезпечення позову просить встановити такий порядок спілкування позивачки із малолітнім ОСОБА_3 , 2016 року, який фактично передбачає передання дитини від відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

У абзаці 1 частини десятої статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У цій справі між сторонами виник спір у сімейних правовідносинах щодо правомірності проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із відповідачем ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи зміст позовних вимог, предмет та підстави пред`явленого позову, обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог та визначені у заяві про забезпечення позову способи забезпечення, які просить застосувати позивач, зокрема заявлення про визначення місця та часу спілкування малолітньої дитини з матір`ю, яке фактично передбачає передачу відповідачем малолітнього ОСОБА_3 позивачу, суд приходить до висновку, що обраний представником позивача вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам без вирішення спору по суті.

Посилання представника позивача у заяві на висновки, здійснені Верховним Судом у справах № 490/1087/21, № 760/15413/19, № 761/25101/20, № 752/6099/20 суд оцінює критично, оскільки спір у цій справі не є тотожним спорам, що були предметами розгляду у вказаних справах.

Зважаючи на вищенаведене суд дійшов висновку, що вимоги заявника про забезпечення позову є очевидно необґрунтованими, а відтак правові підстави для задоволення заяви відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гопкала Вадима Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання малолітньої дитини відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Шаповалова К.В.