Ухвала

Іменем України

05 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 383/1207/21

провадження № 61-7907ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до голови Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Поліщука Віктора Васильовича, Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання незаконною та протиправною бездіяльності голови сільської ради, стягнення моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії,

В с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до голови Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Поліщука В. В., Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просила:

- визнати незаконною і протиправною бездіяльність голови Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Поліщука В. В. щодо невнесення в порядок денний на розгляд 11 сесії Кетрисанівської сільської ради, яка відбулася 29 жовтня 2021 року, клопотання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність шляхом безоплатної передачі для ведення особистого селянського господарства;

- стягнути з Кетрисанівської сільської ради на її користь моральну шкоду у розмірі 1 000 000,00 грн, завдану внаслідок неналежного виконання головою Кетрисанівської сільської ради своїх службових обов`язків і повноважень, визначених у пунктах 1,8 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- зобов`язати голову Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Поліщука В. В. внести в порядок денний чергової сесії Кетрисанівської сільської ради питання щодо розгляду клопотання від 30 вересня 2021 року та повідомити про результат його розгляду.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2021 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2021 року - без змін.

Додатковою постановою Кропивницького апеляційного суду від 19 липня 2022 року стягнено з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору за звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2021 року.

Стягуючи несплачений судовий збір за звернення ОСОБА_1 до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2021 року, апеляційний суд виходив з того, що оскільки апеляційним судом при ухваленні постанови не було вирішено питання судових витрат,

з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у розмірі 496,20 грн.

09 серпня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 липня 2022 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 липня 2022 рокута ухвалити нове судове рішення про відмову

у прийнятті додаткового рішення у цій справі.

Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтовується тим, що додаткова постанова апеляційного суду мотивована неправильним застосуванням положень Закону України «Про судовий збір», а саме незастосуванням положень пункту 13 частини другої статті 3 вказаного Закону, відповідно до якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України якщо касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав

у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Згідно з правилами процесуального закону подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватися з дотриманням певних умов.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За правилом пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником на обґрунтування касаційної скарги зазначено, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про необхідність стягнення з останнього судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційним судом встановлено, що ухвалюючи додаткову постанову

від 19 липня 2022 року за перегляд в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції судовий збір підлягав сплаті у розмірі 496,20 грн, проте заявником не було додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Оскільки постановою Кропивницького апеляційного суду від 29 березня

2022 року, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 не було вирішено питання про розподіл судових витрат, з заявника на користь держави підлягав сплаті судовий збір за звернення до апеляційного суду

з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції у розмірі 496,20 грн.

Одночасно, ОСОБА_1 вказує, що звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

На переконання заявника, позивач, який звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову, також звільняється від його сплати й при поданні апеляційної чи касаційної скарги.

Тлумачення норми права, на яку посилається ОСОБА_1 , свідчить про те, що у справі про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду позивач звільняється від сплати судового збору не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Такий правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду

від 30 червня 2021 року у справі № 204/8696/20-ц (провадження

№ 61-7183св21).

Верховний Суд вважає за необхідне вказати, що наведені положення законодавства України про сплату судового збору стосуються виключно позовів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Щодо інших позовних вимог про визнання неправомірними бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити дії, то в цій частині законом вимагається сплата судового збору.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Вказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15, постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 320/5719/19 та від 24 листопада 2021 року у справі № 826/17526/18.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності додаткової постанови Кропивницького апеляційного суду від 19 липня 2022 року, оскільки вони зводяться до неправильного тлумачення заявником норм матеріального та процесуального права.

Аналіз змісту касаційної скарги та додаткової постанови апеляційного суду свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд вже викладав у постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, а суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення із врахуванням такого висновку, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав

у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до голови Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Поліщука Віктора Васильовича, Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання незаконною та протиправною бездіяльності голови сільської ради, стягнення моральної шкоди, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко В. А. Стрільчук