Справа № 278/322/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 03.02.2022 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся доЖитомирського районного суду житомирської області Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач), в якому просив стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти в сумі 71 664 грн. в рахунок погашення боргу за розпискою від 08.11.2021 року.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що 08.11.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 500 доларів США, із зазначенням умов її повернення, про що відповідачем була складена розписка.

1.3. Посилаючись на те, що відповідач незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів уникає від виконання зобов`язання та на неодноразові звернення з проханням дотримуватися взятого зобов`язання щодо повернення грошових коштів відповідачем постійно ігноруються, відповідач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 17.02.2022 ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області цивільну справу №278/322/22 передано за підсудністю до Богунського районного суду міста Житомира.

2.2. 12.04.2022 ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира. цивільну справу №278/322/22 надіслано за підсудністю до Корольовського районного суду міста Житомира.

2.3. 11.05.2022 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі №278/322/22, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

2.4. 01.06.2022 до суду від позивача надійшов оригінал боргової розписки ОСОБА_2 від 08.11.2021 (а.с.32).

2.5. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду від 11.05.2022 та матеріалів позовної заяви рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місцем проживання, які повернуто на адресу суду із відміткою відділення пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.29-30).

2.6. 26.08.2022 представником відповідача адвокатом Войтовичем М.С. отримано копію ухвали про відкриття провадження від 11.05.2022 та копію позовної заяви з додатками.

2.7. 30.08.2022 представником відповідача адвокатом Войтовичем М.С. подано до суду відзив на позовну заяву, з доказами направлення даного відзиву позивачу ОСОБА_1 (а.с.38), що також стверджується інформацією з трекінгу Укрпошти №422 (а.с.39). У вказаному відзиві представник зазначив, що ОСОБА_2 позов не визнає, оскільки з ОСОБА_1 він не знайомий, грошей за розпискою у останнього не отримував, розписка ним не підписувалася, так як зразок його підпису є на фотографії паспорта та йому не відомо де позивач отримав зазначене фото паспорта. Крім того, вказав, що місце проживання ОСОБА_2 не зареєстроване за адресою, яка вказана в розписці, та вимог про сплату боргу від ОСОБА_1 відповідач не отримував, у зв`язку з чим просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 08.11.2021 ОСОБА_2 , проживаючий в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Богунським РВ УМВС України у Житомирській області, склав розписку про отримання в борг від ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 , коштів в розмірі 2 500 доларів США, які зобов`язався повернути до 31.12.2021, що стверджується оригіналом розписки від 08.11.2021 (а.с.32).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

4.2. Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

4.3. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина 2 статті 1047 ЦК України.)

4.4. За змістом частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2021 сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 2 500 доларів США, зі строком повернення - 31.12.2021, що стверджується складеною відповідачем розпискою.

5.2. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

5.3. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

5.4. Враховуючи положення частини другої статті 1047 ЦК України суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору позики, укладення якого стверджується наявною в матеріалах справи розпискою відповідача від 08.11.2021, яка засвідчує факт отримання ОСОБА_2 коштів в сумі 2 500 доларів США в борг від позивача.

5.5. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

5.6. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

5.7. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

5.8. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

5.9. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

5.10. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

5.11. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

5.12. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

5.13. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

5.14. Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.11.2019 №340/385/17 зазначила, що оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 05.11.2020, відтак, з цієї дати валютою заборгованості стала національна валюта України гривня.

5.15. Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись із позовом, ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 71 664 гривень, що є еквівалентом суми 2 500 доларів США станом на 03.02.2022.

5.16. Виходячи із наведеного та керуючись принципом диспозитивності цивільного процесу, із відповідача підлягає стягненню сума заборгованості по договору позики, яка заявлена позивачем у розмірі 71 664 гривень.

5.17. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо, викладені у відзиві на позовну заяву, та як відповідачем жодних доказів на спростування того, що розписка від 08.11.2021 ним не підписувалася, суду не надано та клопотань не заявлено.

5.18. Крім того, посилання відповідача, що його місце проживання не зареєстроване за адресою, яка вказана в розписці, спростовуються відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 07.02.2022, за якими зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 16.12.2015 є АДРЕСА_1 , що відповідає даним, зазначеним у розписці від 08.11.2021.

5.19. Враховуючи встановлені судом обставини, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено повністю, то на його користь з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 71 664 (сімдесят одну тисячу шістсот шістдесят чотири) гривні в рахунок погашення боргу за розпискою від 08.11.2021.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

місце реєстрації:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1

місце реєстрації:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_4

Повне судове рішення складено 21.09.2022.

Cуддя О. С. Рожкова