Справа № 190/4/22
Провадження №2/190/120/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики № 0110-1/20.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання, згідно якого просила зупинити провадження по даній справі до ухвалення П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області рішення по суті спору у справі № 190/867/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики із заставним застереженням удаваним правочином, посилаючись на те, що розгляд даної справи є об`єктивно неможливим до розгляду П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області цивільної справи № 190/867/22 та вирішення питання щодо визнання договору позики № 0110-1/20 удаваним правочином, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідача заперечувала, вважає, що зупинення провадження по даній справі є намаганням відповідача затягнути розгляд справи. Крім того представником відповідача не наведено об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 190/867/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики із заставним застереженням удаваним правочином.

Вислухавши сторони, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 251 ЦПК України визначено підстави, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 боргу за договором позики № 190/867/22 у розмірі 39770 доларів США основної суми боргу, 141581 доларів США - процентів за користування чужими грошовими коштами та штрафу у розмірі 39770 доларів США.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору позики із заставним застереженням, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 01 жовтня 2020 року удаваним правочином.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року відкрито провадження у справі № 190/867/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики із заставним застереженням удаваним правочином.

Таким чином, підставою для стягнення боргу у даній справі є договір позики, дійсність якого оспорюється і є предметом судового розгляду в іншій справі, а саме № 190/867/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики із заставним застереженням удаваним правочином, яка перебуває у провадженні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області.

Можливе задоволення позову у справі № 190/867/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики із заставним застереженням удаваним правочином виключатиме можливість стягнення за цим же договором грошей на користь позикодавця, тому, розгляд вказаних справ є взаємопов`язаним, що свідчить про наявність підстав для зупинення провадження, передбачених пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Отже, у даному випадку між правовідносинами, які випливають із наведених справ, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, а факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи, оскільки у разі визнання договору позики із заставним застереженням удаваним правочином в одному провадженні будуть відсутні підстави для задоволення позову про стягнення боргу за цим договором в іншому провадженні.

Крім того, розгляд позовних вимог у цій справі до вирішення питання про визнання договору позики із заставним застереженням удаваним правочином може призвести до ухвалення необґрунтованого рішення, виконання якого може призвести до незворотних наслідків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі задовольнити.

Провадження по цивільній справі № 190/4/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики зупинити до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі № 190/867/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики із заставним застереженням удаваним правочином.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса