Справа № 754/2169/17 Головуючий 1 інстанція- Грегуль О.В.
Проваження № 22-ц/824/7266/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 вересня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 17 січня 2022 року у справі за скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ярушевської Тетяни Ігорівни, заінтересована особа боржник ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року стягувач КП «Київтеплоенерго» звернувся до суду із скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ярушевської Т.І., яку мотивував тим, що на виконанні у приватного виконавця Ярушевської Т.І. перебувало виконавче провадження ВП № 67285204 з виконання судового наказу Деснянського районного суду м.Києва № 754/2169/17 від 17 лютого 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» боргу за надані комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, 3 % річних та судових витрат. Постановою приватного виконавця від 14 грудня 2021 року виконавче провадження закінчено у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 . Стягувач КП «Київтеплоенерго» вважає дану постанову незаконною, оскільки приватним виконавцем не встановлено коло спадкоємців після смерті боржника, які є його потенційними правонаступниками, у зв`язку з чим просив визнати неправомірними дії приватного виконавця Ярушевської Т.І. та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17 січня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою КП «Київтеплоенерго»на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки позовні вимоги не підлягають розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою, стягувач КП «Київтеплоенерго» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.Скарга мотивована хибністю висновків суду про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд не

- 2 -

врахував, що предметом оскарження є дії приватного виконавця щодо виконання судового рішення у формі наказу в цивільній справі, а відтак дана скарга підсудна суду згідно ст.447 ЦПК України розділу VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Суд залишив поза увагою, що виконання судвоих рішень є завершальною і невід`ємною стадією процесу, під час якої відбувається поновлення прав особи.

Приватний виконавець правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В суді апеляційної інстанції представник КП «Київтеплоенерго» Недашківська І.В. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати оскаржувану Деснянського районного суду м.Києва як незаконну.

Приватний виконавець Ярушевська Т.І. належним чином повідомлена про час розгляду справи, що стверджується направленою згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на її офіційну електронну адресу судовою повісткою і повідомленням про її доставлення, до суду не з`явилася, причин неявки не повідомила, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких міркувань.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржувана судова ухвала не відповідає.

Встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ярушевської Т.І. перебувало виконавче провадження ВП № 67285204 з виконання судового наказу Деснянського районного суду м.Києва № 754/2169/17 від 17 лютого 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» боргу за надані комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 8012,30 грн., з постачання гарячої води у розмірі 19557,24 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 6902,81 грн. та 800 грн. судового збору.

Постановою приватного виконавця від 14 грудня 2021 року виконавче провадження закінчено у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 .

Стягувач КП «Київтеплоенерго», посилаючись на незаконність даної постанови, оскаржив її до суду.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що боржник у виконавчому провадженні помер, а цивільним судочинством не передбачено розгляд скарг за участю померлих осіб, що у свою чергу виключає правові підстави для відкриття провадження у справі.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не грунтуються на вимогах закону.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд помилково застосував до скарги на дії виконавця, проданої в порядку розділу VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», положення процесуального закону, які регулюють розгляд справ в порядку позовного провадження, зокрема щодо підстав відмови у відкритті провадження, передбачених ч.1 ст.186 ЦПК України.

Вимоги п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України щодо необхідності відмови у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у

- 3 -

системному зв`язку із приписами ст.ст.42,48 ЦПК України та ст.25 ЦК України, вказують на те, що у випадку смерті фізичної особи до моменту подання позову, така особа не може бути стороною по справі, а відтак провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц).

Проте, як вище вказувалося, дані положення п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України не підлягають застосуванню при розгляді скарги на дії виконавця, оскільки спір уже вирішено між належними сторонами та відбувається виконання судового рішення, а відтак відмова у відкритті провадження на стадії виконання судового рішення суперечить як суті процесуальному закону, так і меті судочинства вцілому.

Це по-перше.

По-друге, процесуальний закон, зокрема ст.442 ЦК України передбачає можливість заміни сторони виконавчого провадження у разі її вибуття, в тому числі смерті, на її правонаступника.

І по-третє, відповідно до ст.1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення Конвенції, неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справ ЄСПЛ «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 Конвенції (справа ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції»).

Відмова у відкритті провадження очевидно та поза всяким розумним сумнівом порушує права стягувача КП «Київтеплоенерго» на оскарження дій виконавця і як наслідок порушує порушує ст.6 Конвенції в частині права сторони на остаточне виконання судового рішення.

За таких обставин, висновок суду про відмову у відкритті провадження є помилковим.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

- 4 -

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 17 січня 2022 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: