Справа №345/1636/22
Провадження № 2/345/650/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2022 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.07.2022 року розірвано. Від шлюбу в них народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, забезпечувати їм належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Звертає увагу суду на те, що вона не спроможна в повній мірі самостійно забезпечувати дітей а тому, враховуючи те, що відповідач є молодою, фізично працездатною особою, інших утриманців та стягнень по виконавчих листах немає, а тому просить суд стягувати аліменти з відповідача на утримання дітей в твердому грошовому розмірі по 10 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.07.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач подав до суду відзив в якому зазначив, що він ніколи не заперечував і не заперечую той факт, що зобов`язаний утримувати та виховувати своїх неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому від своїх обов`язків ніколи не відмовлявся і не відмовляється на даний час, а гідно його виконував і продовжує виконувати на даний час.

З моменту народження своїх дітей, він опікується своїми дітьми, постійно займається їхнім забезпеченням і вихованням, а також забезпеченням своєї сім`ї та має намір робити це в майбутньому. Твердження позивача про протилежне, звучить, м`яко кажучи, дивно та незрозуміло. Зазначене підтверджується, зокрема, характеристикою від 01.08.2022 року на ученицю ІІ курсу Центру професійно-технічної освіти №1 м. Івано-Франківська ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та довідкою директора Ріп`янського ліцею від 28.07.2022 року стосовно учня 5-го класу ОСОБА_6 про те, що він приймає активну участь в вихованні своїх дітей.

Окрім того, відповідно до договору з ФОП ОСОБА_7 , який представляє торгову марку «IT ACADEMY REDMONKEY», він одноосібно оплачує послуги з навчання свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. При цьому позивач жодної участі в цьому не приймає, хоча на ній також лежить аналогічний обов`язок по забезпеченню їхнього сина.

Також вважає безпідставною, вимогу стягувати в користь позивача аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відповідно до акту № 107 від 27.07.2022 року, складеному старостою Ріп`янського старостинського округу Калуської міської територіальної громади, моя донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає разом зі ним за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час дочка ОСОБА_3 досягнула чотирнадцятирічного віку і має право сама визначати з ким із батьків ій проживати. Згідно до власноручної написаної заяви, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на протязі більше двох місяців проживає спільно із батьком ОСОБА_2 та бажає надалі проживати з ним. Окрім того, відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.07.2022 року, залишено проживати разом із позивачем тільки малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважає, що вимога позивача про сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є безпідставною та протиправною, просить у задоволенні позовної вимоги відмовити.

Що стосується вимоги про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , то зазначив, що відповідно до закону, на позивачу лежить такий же самий обов`язок забезпечувати дитину, а не тільки на ньому одному. Позивач є фізично здоровою особою, інших утриманців окрім сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , немає, а тому може працювати та отримувати відповідний заробіток (дохід).

Вважає, що позивач своїми значно завищеними та неспіврозмірними вимогами намагається поставити його в ще більш скрутне матеріальне становище.

В зв`язку з вищенаведеними обставинами, просить суд врахувати, що на даний час його матеріальний стан є незадовільним і він не має фізичної змоги сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, а в випадку покращення матеріального стану він змож розмір аліментів, призначений судом, добровільно збільшити.

Просить позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 задоволити частково та стягувати з нього на утримання сина по 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Сторони по справі 21.07.2022 розірвали шлюб, про що свідчить копія рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ( а.с.28).

Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.10,11).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Згідно з положеннями частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що відповідно до акту № 107 від 27.07.2022 року, складеному старостою Ріп`янського старостинського округу Калуської міської територіальної громади, дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно власноручно написаної заяви, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на протязі більше двох місяців проживає спільно з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.33-34).

Окрім того, відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.07.2022 року в справі №345/1945/22, залишено проживати разом із позивачем тільки малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28).

Відповідно до характеристики від 01.08.2022 року на ученицю ІІ курсу Центру професійно-технічної освіти №1 м. Івано-Франківська ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та довідкою директора Ріп`янського ліцею від 28.07.2022 року стосовно учня 5-го класу ОСОБА_6 , стверджується те, що ОСОБА_2 приймає активну участь в вихованні своїх дітей (а.с.31,35).

Окрім того, відповідно до договору з ФОП ОСОБА_7 , який представляє торгову марку «IT ACADEMY REDMONKEY», я одноосібно оплачую послуги з навчання свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що дитина, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з батьком відповідем у справі та повністю знаходиться на його утриманні.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , суд виходить із наступного.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображено і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору суд враховує те, що неповнолітній син проживає та перебуває на утриманні у матері, відповідач офіційно працює, є фізично здоровою людиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України.

Діти потребують від позивача матеріальних витрат на їх утримання з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, забезпечення належного рівня їх життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку, придбання ліків.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено на 2022 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою дитини сторін у забезпеченні належного матеріального його утримання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 2500,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо досягнення нею повноліття, враховуючи що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав неповнолітньої диини в даній справі.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернулась із позовом до суду - 29.06.2022 року.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 992,40 грн. з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 180,182,184,191 Сімейного кодексу України,

р і ш и в:

Позов задоволити частково.

У задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого Спеціалізоване лісомисливське науково-дослідне природо-заповідне господарство «Чорний ліс» (76025, м.Івано-Франківськ, вул.Саєвича,5) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 29.06.2022 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого Спеціалізоване лісомисливське науково-дослідне природо-заповідне господарство «Чорний ліс» (76025, м.Івано-Франківськ, вул.Саєвича,5) судовий збір в розмірі - 992,40 грн. в користь Державної судової адміністрації України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: