Провадження № 2-о/127/422/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В :

16.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, яка мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на території нині окупованого міста Донецьк Донецької області помер її чоловік громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок відсутності свідоцтва про смерть належного зразка, зокрема виданого відповідним державним органом України, у заявника не має можливості підготувати та подати до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини, а також отримати допомогу на поховання. З огляду на вказане, заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України в порядку ст. 317 ЦПК України та просила встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, який помер у АДРЕСА_1 , у віці 49 років, причина смерті аденосквамозний рак правої легені.

В судове засідання заявник не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву в якій зазначив, що заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Також просив справу розглядати у його відсутність та заявника.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Згідно паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Дружківка, Донецька область (а.с. 8).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №05-13.01-0785, виданої 17.06.2020 року Департаментом адміністративних послуг Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 29.08.2017 року по теперішній час (а.с. 9).

Матеріалами справи встановлено, що 30.08.2014 року ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 390 (а.с. 13). Після укладення шлюбу заявник своє дошлюбне прізвище не змінювала.

Слід відзначити, що чоловік заявниці ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Будьонівським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції 08.06.2022 року (російською мовою) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Будьонівського району у віці 49 років (а.с. 17).

Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть №132 від 07.06.2022 року, виданого медичною установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України Республіканський онкологічний центр імені професора Г.В. Бондаря Міністерства охорони здоров`я ДНР (російською мовою), вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в стаціонарі (а.с. 16).

Згідно з копією довідки про причини смерті № 132 від 07.06.2022 року, виданої медичною установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України Республіканський онкологічний центр імені професора Г.В. Бондаря Міністерства охорони здоров`я ДНР (російською мовою), вбачається, що ОСОБА_2 помер від аденосквамозного раку правої легені. Стан після комплексного лікування (а.с. 16).

Також причина смерті підтверджується і посмертним епікризом із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 15).

Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Так, п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv.Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті особи на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявника лікарського свідоцтва про смерть, встановленого діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації смерті особи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви щодо встановлення факту смерті особи, оскільки реєстрація смерті останньої не можлива без відповідного рішення суду, а тому заява підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до ч 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 81, 263-265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Донецькій області, м. Донецьк.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 16.09.2022 року.

Суддя: