ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 вересня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/567/22

Головуючий у першій інстанції - Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/790/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

сторони: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2022 року (місце ухвалення - м. Чернігів, повний текст рішення складено - 27.05.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обгрунтування посилалась на те, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , якому 27.01.2022 виповнилось 18 років, та який навчається на 2 курсі денної форми навчання Харківського державного політехнічного коледжу за спеціальністю «141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», спеціалізація «Мехатроніка та роботехніка», проживає у гуртожитку Харківського державного політехнічного коледжу та перебуває на утримання позивачки. Посилається, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини.

У позові ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.01.2022 до досягнення ним двадцяти трьох років чи припинення навчання.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.05.2022 позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частинпи заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.01.2022 і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2024. Допущено негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

В обгрунтування рішення суд прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_3 навчається, він потребує матеріальної допомоги і відповідач в змозі надати таку допомогу. З урахуванням спільного обов`язку батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності і розумності, а також враховуючи працездатний вік відповідача та відсутність жодних протипоказань щодо стану здоров`я останнього, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Прокоф`єв Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнених аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , стягнувши аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно.

Заявник вважає рішення суду в частині повного задоволення вимог та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини не законним та не обґрунтованим.

За доводами скарги повнолітній син зареєстрований та фактично проживає окремо у м. Харків, тоді як місце реєстрації позивачки та фактичне її проживання у м. Чернігів, тобто син проживає окремо в іншому обласному центрі.

Заявник у скарзі посилається, що в матеріалах справи фактично відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт знаходження повнолітнього сина саме на утриманні позивачки, його матеріальний стан, підтвердження витрат, які проводяться нею в місяць, тобто суд задовольнив позовні вимоги виходячи лише виключно з паспортних даних позивача та сина, свідоцтва про народження та довідки про його навчання.

В обгрунтування незаконності оскаржуваного рішення апелянт зазначає, що має на утриманні іншу неповнолітню дитину від другого шлюбу, на утримання якого були стягнуті аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на підставі рішення суду від 2020 року.

Посилається на скрутне матеріальне становище, отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, має у власності квартиру, яку зобов`язаний утримувати та сплачувати комунальні платежі, та відповідачу необхідні кошти для придбання продуктів харчування, одягу, взуття, тощо.

Крім того, після збройної агресії російської федерації проти України та початку активних бойових дій на території Чернігівської області, апелянт разом зі своїм сином виїхали до м. Черкаси та отримали статус внутрішпьо-переміщеної особи, весь цей час син знаходився повністю на утриманні батька.

Разом з тим, завник не заперечує сам факт необхідності допомоги синові та його право на таку допомогу, а лише з урахуванням фактичних обставин справи та зазначає, що визнає позов частково і не заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (зміна прізвища відбулась у зв`зку з укладенням шлюбу) є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 18).

Згідно копії довідки № 18/22 від 25.01.2022 ОСОБА_3 навчається за контрактною формою навчання на денному відділенні Харківського державного політехнічного коледжу на 2 курсі за спеціальністю «141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», термін навчання до 01.07.2024 (а.с. 4).

З копії довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 вбачається, що місцем його реєстрації є АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Матеріали справи містять копію рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 03.09.2020 згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але н менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову - 06.08.2020 і до повноліття ОСОБА_5 (а.с. 43-44).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_3 навчається, він потребує матеріальної допомоги і відповідач в змозі надати таку допомогу. З урахуванням спільного обов`язку батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності і розумності, а також враховуючи працездатний вік відповідача та відсутність жодних протипоказань щодо стану здоров`я останнього, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої сина на період його навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивачки, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Забезпечення ж його утримання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків (ст. 180 СК України).

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти необхідності надання ним матеріальної допомоги повнолітньому синові, проте, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, оскільки має скрутне матеріальне становище, отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, має у власності квартиру, яку зобов`язаний утримувати та сплачувати комунальні платежі, та відповідачу необхідні кошти для придбання продуктів харчування, одягу, взуття, тощо. Крім того, посилається, що після збройної агресії російської федерації проти України та початку активних бойових дій на території Чернігівської області, відповідач разом зі своїм сином виїхали до м. Черкаси та отримали статус внутрішньо-переміщеної особи, весь цей час син знаходився повністю на утриманні батька. Разом з тим завник не заперечує сам факт необхідності допомоги синові та його право на таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Крім того, прохальна частина апеляційної скарги свідчать про те, що ОСОБА_2 визнав позов частково та не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно (а.с. 38-42).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Колегія суддів зауважує, що забезпечення належного рівня життя своїй дитині є обов`язком батька, визнання позову частково, крім того, з огляду на відсутність обмежень у виборі роботи з гідним рівнем заробітної плати та працевлаштування, та те, що відповідач є працездатною особою, який оже надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв`язку з чим потребує такої допомоги, зважаючи, на право повнолітнього сина, який продовжує навчання, на утримання від батьків, виходячи з обов`язку надання такої допомоги обома батьками, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та зменшує розмір аліментів, стягнутих з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 зазначеної статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що районним судом було стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави, задоволення апеляційної скарги та, відповідно, зміну рішення суду першої інстанції, слід зменшити стягнутий судовий збір з ОСОБА_2 на користь держави з 992,40 грн до 661,73 грн, та компенсувати за рахунок держави 1488,60 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2022 року - змінити в частині визначення розміру аліментів до стягнення та судового збору, зменшивши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , розмір стягнутих аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.01.2022 року і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2024 року та судового збору з 992 грн 40 коп. до 661,73 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір сплачений за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1488,60 грн за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 22.09.2022 року.

Головуючий Судді :