_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/160/22
УХВАЛА

про залишення подання без задоволення

14.09.2022 року

Київський районний суд м. Одеси:

головуючий суддя Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича, за участю боржника ОСОБА_1 , стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович звернувся до суду з поданням, в якому просить: тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.12.2009 року у справі № 2-3280/09 року.

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржник вимоги за виконавчими документами в не виконує, тому приватний виконавець звертається до суду для вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Приватний виконавець Цинєв А.О. у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Так, відповідно ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-3280/09 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до довідки архіваріуса Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року матеріали цивільної справи № 2-3280/09 знищено за закінченням встановленого терміну зберігання. Оригінал рішення по справі не зберігся.

Як вбачається з матеріалів подання приватного виконавця, на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2009 року було видано виконавчий лист № 2-3280/09 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк Україний» в особі філії Іллічівського відділення № 8126 ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 806 856,10 гривень.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 29.10.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62034631 за вищевказаним виконавчим листом.

В подальшому боржник ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 15.06.2020 року (актовий запис № 85 від 14.03.2013 року), та приватни виконавцем було внесено відповідні зміни до системи АСВП згідно постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 16.06.2020 року.

Сторони повідомлені про відкриття виконавчого провадження за адресами, зазначеними у виконавчому документі. Боржник зобов`язана виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконаіцем було винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника та про накладення арешту на майно боржника ВП № 62034631 від 08.05.2020 року.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно довідок боржник пенсію не отримує, не працює за трудовими та цивільно- правовими договорами, Згідно довідок ДФС боржник не працює.

Згідно до довідок Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області та електронних відповідей МВС, боржник не має у власності транспортних засобів.

Відповідно до довідок Державного агентства рибного господарства, Головного управління Держспоживслужби в Одеській області, Державної служби морського та річкового транспорту України, рухомого майна яке належить боржнику на праві власності не виявлено.

Згідно до довідки Держгеокадастру, боржник не має у власності земельної ділянки.

Постановою про арешт коштів боржника ВП № 62034631 від 08.05.2020 року було накладено арешт на грошові кошти боржника у банках. В результаті винесення постанов про арешт коштів боржника, приватним виконавцем було виявлено та арештовано рахунки боржника у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", а також у АТ КБ «ПриватБанк» (на яких виявились кошти - 1035,10 грн. та 11,92 доларів США.).

02.07.2020 року до приватного виконавця надійшло повідомлення АТ "ПУМБ", згідно до якого боржник відкрив новий рахунок ІІА3160038, що зумовило приватного виконавця винести та надіслати до цього банку постанову про арешт коштів боржника ВП № 62034631 від 02.07.2020 року.

10.12.2021 року до приватного виконавця надійшло повідомлення АТ "ПУМБ, згідно до якого боржник відкрив новий рахунок ІІА5182847, що зумовило приватного виконавця винести та надіслати до цього банку постанову про арешт коштів боржника ВП № 62034631 від 10.12.2021 року.

15.12.2021 року боржник відкрила новий рахунок НОМЕР_1 у ПуАТ «АКОРДБАНК», що підтверджується повідомленням цього банку від 15.12.2021 року. Після отримання вищевказаного повідомлення приватний виконавець виніс та надіслав до цього банку постанову про арешт коштів боржника ВП № 62034631 від 30.12.2021 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та довідки КП «БТІ» Одеської міської ради, боржник не власником будь-якого нерухомого майна.

Приватний виконавець посилається на те, що відкриття нових рахунків в банку свідчить про те, що боржник продовжує ухилитись від виконання рішення суду.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, серед іншого, у випадку, якщо діють договірні та інші невиконані зобов`язання; а також, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Положеннями ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Тобто, застосовуючи ст. 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Застосовуючи викладені вище принципи, суд зауважує, що ОСОБА_1 дійсно має виконувати зобов`язання, покладені на неї судовим рішенням.

Однак, сама по собі наявність невиконаного судового рішення не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі своєї країни.

Звертаючись до суду з поданням, приватний виконавець посилався на те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду.

Суд вважає, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Тобто, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Проте, як встановлено судом, обставини, на які посилається приватний виконавець, об`єктивно не підтверджені наданими матеріалами виконавчого провадження.

Також слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Враховуючи зазначене, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити, оскільки суд не вбачає жодних законодавчих приписів для задоволення заяви про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України, оскільки відсутні докази навмисного, свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду, що з урахуванням воєнного стану, оголошеного в країні, унеможливлює задоволення клопотання.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ :

Подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича, за участю боржника ОСОБА_1 , стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.