Ухвала

16 вересня 2022 року

місто Київ

справа № 607/17164/21

провадження № 61-7694ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської початкової школи № 1 Тернопільської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у вересні 2021 року звернулася до суду з позовом до Тернопільської початкової школи № 1 Тернопільської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , у якому просила:

- скасувати накази директора Тернопільської початкової школи № 1 Тернопільської міської ради від 23 серпня 2021 року № 39-К «Про проходження періодичного психіатричного огляду ОСОБА_1 », від 27 серпня

2021 року № 40-К «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », від 01 вересня 2021 року № 41-К «Про оголошення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 », від 01 вересня 2021 року № 42-К «Про продовження відсторонення ОСОБА_1 », від 06 вересня 2021 року № 44-К «Про звільнення ОСОБА_1 » на підставі вимог пункту 3 статті 40 КЗпП України з 06 вересня 2021 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді вихователя групи продовженого дня у Тернопільській початковій школі № 1 Тернопільської міської ради та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 серпня 2021 року до дня ухвалення рішення у справі та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині, але не більше ніж за один місяць;

- відшкодувати моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 05 квітня 2022 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою від 30 червня 2022 року Тернопільський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 року - без змін.

Здійснив розподіл судових витрат.

І. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 09 серпня 2022 року із застосуванням поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою від 30 серпня 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків, надання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

ОСОБА_1 05 вересня 2022 року з використанням поштового зв`язку направила до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додала докази сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2022 року у розмірі 3 960, 62 грн.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначила підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник, наполягаючи на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначила те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без врахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 336/3679/17, від 14 березня 2019 року у справі № 751/1713/17, від 03 квітня 2019 року у справі № 520/3689/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 161/6283/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 759/9006/18, від 27 травня 2020 року у справі № 755/6249/18, від 02 лютого 2022 року у справі № 705/539/21, щодо застосування правил пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без врахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року

у справі № 1-464/2008, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення;

- (3) не сформульований висновок Верховного Суду щодо питання застосування пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у редакції, чинній на час видання вимоги пройти огляд і прийняття оскаржуваних наказів, у частині права працівника не виконувати вимогу роботодавця, яка не ґрунтується на законі;

- (4) суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги обставини, які мають істотне значення для вирішення справи.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пунктах 1, 3 частини другої статті 389, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2022 року.

Заявник зазначає, що Тернопільський апеляційний суд ухвалив оскаржувану постанову 30 червня 2022 року, повний текст склав 06 липня 2022 року, копію оскаржуваного рішення скаржник отримала 18 липня 2022 року, на підтвердження чого надала копію заяви про видачу копії постанови з відміткою про її отримання у зазначений у скарзі день.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначеного рішення, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/17164/21 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської початкової школи № 1 Тернопільської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак