Справа № 930/1540/22
Провадження №2-о/930/92/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немирівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України її сина, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсон.

Отримати свідоцтво про народження у відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2022 №1207-VІІ. «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення закордонного паспорту на дитину.

Заявник у судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи: Немирівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Статтею 317 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі запису про народження дитини відділ державної реєстрації актів цивільного стану має видати свідоцтво про народження. В подальшому, до отримання дитиною паспорту громадянина України, свідоцтво про народження є основним документом, що засвідчує його особу.

Інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Так, згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, для реєстрації факту народження дитини, яке відбулося в медичному закладі до органів реєстрації необхідно подати медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 (п. 2 гл. 1 розділу 3 Правил). Це свідоцтво подається, якщо дитина народилася на території України. Оскільки м. Херсон є територією України, які тимчасово окуповані російською федерацією, яка здійснює контроль на цій території, ніякий інший документ у випадку народження дитини в медичному закладі не є підставою для отримання свідоцтва про народження.

Згідно наказу Мінреінтеграції № 75 від 25 квітня 2022 року (зі змінами від 8 липня 2022 року) встановлений перелік територіальних громад які розташовані в районі проведення бойових дій, або які перебувають в тимчасовій окупації станом на 8 липня 2022 року №147 Херсонська міська територіальна громада (розділ VІІІ п. 5 п.п 8) - вважаються окупованими.

Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Згідно статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України. 4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. (частина 1) Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України. На адміністративній межі між тимчасово окупованою територією та іншою територією України рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним в дію Указом Президента України, може запроваджуватися тимчасовий прикордонний контроль. (частина 2) Лінія зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. (частина 3)

Згідно п.п. 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: 1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Тобто, документи, видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами, відділами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 146 СК України передбачено, що ім`я дитини визначається за згодою батьків.

Згідно із ч.1 ст. 147 СК України, по батькові дитини визначається за іменем батька.

Судом встановлено, що 14.07.2022 о 19:10 год. у заявниці ОСОБА_1 , яка проживає АДРЕСА_1 в КНП «ХОКЛ» ХОР народилась дитина: хлопчик, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №294 від 15.07.2022, виданого КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР.

Станом на дату народження дитини заявниця ОСОБА_1 перебувала у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №317, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно копій паспорту заявника ОСОБА_1 (номер НОМЕР_2 , виданий 17.10.2017 органом 6521) та її чоловіка ОСОБА_3 (номер НОМЕР_3 , виданий 22.03.2019) вони є громадянами України (а.с.3-6).

Однак, як вбачається з заяви, заявник з урахуванням обставин, що склалися в регіоні народження дитини в зв`язку з проведенням бойових дій Російською Федерацією у м.Херсон, не має можливості в установленому чинним законодавством України порядку зареєструвати дитину та отримати свідоцтво про народження дитини.

Документ, що підтверджує факт народження сина заявниці, виданий закладом на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків відповідно дост. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

За відсутності належного документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до положень ч. 2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Аналогічна позиція викладена в п.18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Встановлення факту народження дитини для заявника має юридичне значення і необхідно для реєстрації народження дитини відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження на бланку, виготовленому за єдиним зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при розгляді справи знайшов підтвердження той факт, що у громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у в КНП «ХОКЛ» ХОР 14.07.2022 народилась дитина: хлопчик, вагою 3970 грамів, доношена, якому вона визначила прізвище, ім`я та по батькові як - ОСОБА_2 .

Таким чином, зважаючи на вищевказане та враховуючи той факт, що заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт народження дитини, яка народилась у неї на тимчасово окупованій території України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку про обгрунтованість даної заяви та наявність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 18, 247, 258, 263, 265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, ст. 144 СК України, ст.7 Закону України «Про громадянство України», ст.ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немирівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану уВінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Херсон, мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, батько: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. Є. Войницька