Справа № 148/1191/22
Провадження №2/148/449/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з вказаним вище позовом та в обгрунтування позовних вимог зазначив, що 19.07.2022 на його адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження приватного виконання ОСОБА_2 про стягнення з ного заборгованості на підставі виконавчого напису №8699, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. від 21.12.2021, щодо задоволення вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» в сумі 40921,50 грн. Про вказаний виконавчий напис йому нічого відомо раніше не було. Позивач вважає, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. не було дотримано вимог чинного законодавства, оскільки однією з визначальних умов для можливості кредитора задовольнити свої вимоги шляхом здійснення стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса є безспірність вимог про розмір заборгованості. Відповідач, на думку позивача, безпідставно здійснив нарахування заборгованості за кредитним договором від 20.05.2018 №МФ-0945 у розмірі 40921,50 грн. Ця заборгованість є оспорюваною, оскільки жодних письмових вимог про сам факт існування боргу та підстави для його стягнення від відповідача позивачу не надходили. Також позивач посилається на те, що вчинити виконавчий напис нотаріус міг лише на підставі нотаріально посвідченого договору кредиту, в той час, коли договір від 20.05.2018 №МФ-945 нотаріально не посвідчено. За вказаних вище обставин позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 21 грудня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 8699, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості в розмірі 40921,51 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від нього надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти позовних вимог ОСОБА_1 . Вказав, що між ОСОБА_1 та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» був укладений Кредитний договір №МФ-945 від 20.05.2018. 22.08.2018 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено Договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №МФ-945 від 20.05.2018. Починаючи з 22.08.2018 всі зобов`язання за Договором не виконувались. Це порушення призвело до того, що станом на 31.07.2019 за вказаним Договором виникла прострочена заборгованість, яка складає 38641,06 грн. 31.07.2019 ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» направили ОСОБА_1 повідомлення, що в разі непогашення простроченої заборгованості протягом 5 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, строк погашення заборгованості і повної оплати за кредитом буде визнано таким, шо вже настав, а кредит - обов`язковим до повернення в повному обсязі до завершення строку кредитування, вказаного в договорі. Повідомлено, шо у випадку невиконання даного повідомлення у зазначений строк ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» буде ініційовано примусове стягнення заборгованості у судовому порядку або у інший спосіб, відповідно до чинного законодавства України. Повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором №МФ-945 від 20.05.2018 ОСОБА_1 було отримано особисто 26.08.2019, за адресою його місця проживання. Проте з моменту отримання даної вимоги ОСОБА_1 жодні кошти не сплачувались. Тому ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» звернулись до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису. 21.12.2021 приватним нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, яким стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 , у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору. Зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, зазначеної в оспорюваному виконавчому написі. В зв`язку з чим вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом відповідно до вимог законодавства. Просить відмовити в позові та розгляд даної справи здійснити за відсутності представника ТОВ «ФК «Приватні інвестиції».

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 211, ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21.12.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8699 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості в загальному розмірі 40921,51 грн., що включає в себе заборгованість за Кредитним договором № МФ-945 від 20.05.2018, а саме: 15519,78 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 13809,44 грн. - заборгованість за відсотками; 7604,66 грн- пені; 1707,18 грн. - заборгованість за комісією; 2280,45 грн. 3% річних застосовані до основної суми та відсотків за період з 22.08.2018 по 25.03.2021 ; а також плату за вчинення виконавчого напису 700 грн. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проведено за період з 22.08.2018 по 25.03.2021 (а.с. 9).

Як вбачається із вказаного виконавчого напису, він вчинений відповідно до ст.ст. 87 -91 Закону України "Про нотаріат", п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. від 08.07.2022 на підставі виконавчого напису № 8699, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., відкрито виконавче провадження № 69373536 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості в сумі 41621,51 грн. та основної винагороди приватного виконавця в сумі 4162,2 грн. (а.с. 11).

Представником відповідача до відзиву на позов додано копію кредитного договору зі страхування життя позичальника №МФ-945 від 20.05.2018, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС», відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» надає позивачу кредит у розмірі 15519,78 грн., дата повернення кредиту 04.06.2018, фіксована процентна ставка за користування кредитом 0,08 %, які сплачуюються позичальником за кожен день строку користування кредитом, що дорівнює 292% річних, комісія за супровід кредиту 1707,18 грн., який підписаний представником ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» та позивачем ОСОБА_1 (а.с. 44). Як вбачається з копії вказаного договору, він нотаріально не посвідчений.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, цивільним законодавством.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правове регулювання вчинення нотаріусами виконавчих написів визначає Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса».

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», до вищевказаного Переліку документів внесені зміни, якими, зокрема, доповнено Перелік новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2. «Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Отже, Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчено.

Оспорюваний виконавчий напис від 08.06.2021 вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, тобто в той час, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі.

При цьому, як установлено судом, кредитний договір №МФ-945 від 20.05.2018, укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС», правонаступником якого є відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», та позивачем ОСОБА_1 , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально (а.с. 44).

Крім того, за змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника.

Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, заборгованість по кредитному договору №МФ-945 від 20.05.2018 позивачем заперечується, що не свідчить про її безспірність. З наявних в справі матеріалів, які досліджено судом, також неможливо зробити висновку про безспірність заборгованості, оскільки доказів того, що позивач повідомлявся відповідачем про наявність заборгованості та необхідність її погашення, вони не містять. Посилання представника відповідача у його відзиві на те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, зазначеної в оспорюваному виконавчому написі, жодними доказами не підтверджено, вказані документи представником відповідача суду не надані. З наданої представником відповідача копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 48) вбачається, що лист направлено 31.07.2019, найменування відправника ТДВ «Інтер-Ріск Україна», дата вручення 26.08.2019. Однак, які саме документи направлялися даним листом та кому з даної копії повідомлення неможливо встановити.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні, а отже у нього були відсутні правові підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи позов, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн. при зверненні до суду з позовом та 496,20 грн. при зверненні з заявою про забезпечення позову, які документально підтверджені (а.с. 1,13).

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 ЦК України, ст. 1, 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст. 76-81, 141, 263-265, ЦПК суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 21 грудня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 8699, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості в розмірі 40921,51 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», , місцезнаходження якого: вул. Жамбила Жабаєва, 7, м. Київ, 04112, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок, з них: 992,40 грн. за подання позову до суду та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.А.Штифурко