справа № 336/3558/22
провадження №6/336/123/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернулося до суду із вказаною заявою, яка обґрунтована таким.

06.12.2010 рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-6167/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ Банк» 479 365,51 грн. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

Правовідносини, що були предметом судового розгляду, витікали з кредитного договору № 460-г/37 від 03.09.2007.

19.01.2021 було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-12-23-000001-b № GLN019277 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 220 кредитних договорів, що забезпечені заявою, та 267 беззаставних договорів. Переможцем визначено заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».

03.02.2021 між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк», яке є правонаступником Акціонерного банку «Ажіо», вiдкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Престиж», Вiдкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк». Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», Вiдкритого акціонерного товариства «Факторіал-Банк», вiдкритого акціонерного товариства «СЕБ Банк» (далі - Банк, Попереднiй кредитор, ПАТ «Фідобанк») та Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор) укладено договір № GLIN019277_205/1 про відступлення прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрований в реестрi за № 28, (далі Договір), за змістом п. 1 якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників. та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників. Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 2 Договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, вiдповiдно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами. включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштiв вiд реалізації заставного майна за Основними договорами. Розмiр Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здiйснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку вiдповiдно до умов Основних договорів.

За змістом пункту 45 Додатку № 1 до Договору № GLIN019277_205/1 про відступлення прав вимоги від 03.02.2021 до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за кредитним договором № 406-г/37 від 03 вересня 2009 року.

ТОВ «Консталт Солюшенс» сплатило ПАТ «Фідобанк» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 1 805 235,04 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 55 від 28.01.2021 року.

Таким чином, ПАТ «Фідобанк» вибуло як кредитор iз зобов`язань, що виникли на пiдставi кредитного договору № 406-г/37 від 03 вересня 2009 року.

ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію Фінансової установи від 29 серпня 2019 року) та здійснює господарську дiяльнiсть з надання фінансових послуг на пiдставi розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019.

На підставі наведеного просить замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк» () її правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308, ) у виконавчому провадженні за виконавчими документами, що видані Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі № 2-6167/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк" 479 365,51 грн. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 гривень витрат на iнформацiйно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судове засідання учасники справи та заінтересовані особи не з`явилися.

Від заявника надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Консалт Солюшенс».

З огляду на положення ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши письмові докази, додані до заяви, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2010 року у справі № 2-6167/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборогованості за кредитним договором № 406-г/37 від 03.09.2007, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ Банк» 479 365,51 грн. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник ПАТ «СЕБ БАНК» Луценко І.В. отримала копію рішення та виконавчий лист у по справі 03.02.2011, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи № 2-6167/10.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо руху виконавчого провадження.

26.07.2022 ТОВ «Консалт Солюшенс» засобами поштового зв`язку звернулося до суду із заявою про заміну сторони її процесуальним наступником (в порядку ст. 422 ЦПК України), тобто заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 та статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закону про виконавче провадження).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (частина п`ята статті 15 Закону про виконавче провадження).

Водночас ст. 11 Закону про виконавче провадження регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем (частина перша статті 11 Закону про виконавче провадження). Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону про виконавче провадження).

Аналогічні положення містить Закон України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606), який діяв на час ухвалення рішення. Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону № 606 виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Отже, стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав (правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з висновком про застосування норми прави, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197 цс 21, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Як зазначено вище, представник ПАТ «СЕБ БАНК» Луценко І.В. отримала копію рішення та виконавчий лист у справі № 2-6167/10 03 лютого 2011 року.

Суду не надано відомостей щодо наявності виконавчого провадження з виконання рішення Шевченківського районного суду від 06 грудня 2010 № 2-6167/10, не містить таких даних і Автоматизована система виконавчого провадження.

Отже, строки звернення із виконавчим документом до виконання є пропущеними, і заявником не ставиться питання про поновлення вказаних строків, а тому у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 261, 353, 442 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя: Є.С.Боєв