КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/7903/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, який обґрунтовував тим, що 16 червня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів відповідача та іншими автомобілями, серед яких був й автомобіль позивача. Всі транспортні засоби, з якими здійснив зіткнення автомобіль відповідача, отримали механічні пошкодження.

Позивач вказував, що вина ОСОБА_1 у згаданій ДТП встановлена постановою Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/20828/20 від 02 вересня 2020 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахованою згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір страхової суми на одного потерпілого за завдану шкоду майну - 130 000 грн, розмір франшизи - 1 500 грн.

Зазначав, що він звернувся до страховика відповідача та отримав страхове відшкодування в межах ліміту згаданої страхової суми у розмірі 128 500 грн. за виключенням франшизи - 1500 грн.

Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності за встановленням вартості матеріального збитку, завданого йому відповідачем в результаті ДТП, що вартувала 1 800 грн та згідно звіту № 6/07-ТЗ від 09 липня 2020 року, ринкова вартість його автомобіля до пошкодження в результаті ДТП складала 461 781,34 грн, вартість відновлювального ремонту складає 654 802,45 грн.

Крім того, згідно звіту № 6-1/07-ТЗ від 09 липня 2020 року, ринкова вартість автомобіля позивача у після аварійному стані після дорожньо-транспортної пригоди складає 71 485,16 грн.

На думку позивача автомобіль у після аварійному стані економічно недоцільно ремонтувати, а тому свій автомобіль він вважає повністю знищеним та таким, який не підлягає ремонту.

Позивач вважає, що розмір завданого йому матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля до його пошкодження у результаті ДТП та вартості вказаного авто товарознавчого дослідження за виключенням страхового відшкодування, отриманого від страховика відповідача з урахуванням франшизи, а тому просить суд стягнути з відповідача на його користь 336 581,34 грн.

Окрім того, просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування збитків в розмірі 336 581, 34 грн та судові витрати по справі в розмірі 3 365, 61 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що задовольняючи позовні вимоги суд не встановив достатньо повно фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, покладався виключно на твердження позивача про заподіяну йому шкоду у вказаному ним розмірі, не звернувши уваги на відсутність належних та допустимих доказів заподіяння шкоди саме в такому розмірі та на їх суперечливий характер, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Так, апелянт вказує, що пошкоджений транспортний засіб спільно за участю сторін було оглянуто лише одного разу, а саме 23 липня 2020 року. Результатом цього огляду, який здійснено оцінювачем страховика ПрАТ «ТАС», є висновок про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 5283 у якому вартість придатних залишків складає - 129 107, 09 грн.

Однак, судом не було взято до уваги та не надано належної оцінки наявним у справі протиріччям, оскільки доданий ОСОБА_2 до позовної заяви звіт № 6/07-ТЗ від 06 липня 2020 року містить іншу вартість таких залишків - 71 485,16 грн. та був проведений без участі та відома відповідача.

Крім того, апелянт вважає, що суд вибірково підійшов до використання результатів звіту № 6/07-ТЗ від 06 липня 2020 року та висновку № 5283 від 23 липня 2020 року під час оцінки доказів у справі, що не відповідає завданням цивільного судочинства. А посилаючись на положення ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд неправомірно взяв до уваги розрахунки звіту, який зроблено за ініціативи позивача, а не зі звіту страховика.

Звертає увагу ОСОБА_1 на неврахування судом вантажної митної декларації та договору купівлі-продажу транспортного засобу позивача при визначенні розміру його ринкової вартості.

Вказує, що судом не було встановлено фактичний розмір завданої шкоди, а тому невірним є розрахунок різниці між таким розміром та страховою виплатою й, відповідно, неможливо було вірно визначити розмір відшкодування, що має стягуватись на користь позивача.

Також апелянт вважає неправомірним стягнення з нього вартості витрат на проведення авто товарознавчого дослідження, оскільки таке дослідження було необов`язковим, проводилось за ініціативою позивача, при тому, що результати оцінки страхувальника ним не оскаржувались та своєї незгоди з ними останній не висловлював.

Крім того, посилається апелянт й на неврахування у розрахунках суми, що підлягає стягненню на користь позивача й вартості придатних залишків знищеного транспортного засобу.

Фактичним розміром шкоди апелянт ОСОБА_1 вважає суму, що була витрачена позивачем на придбання його транспортного засобу, а саме - 239 741,33 грн, однак вказує, що позивачем вже було отримано відшкодування шкоди: 128 500 грн страхового відшкодування та 129 107,09 грн придатних залишків, що разом перевищує розмір шкоди та складає 257 607,09 грн.

Враховуючи вказане в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду у строки визначені судом не надходив.

При апеляційному розгляді справи, відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи. Крім того, на їх думку рішення суду першої інстанції не містить оцінки всіх доказів у справі.

Позивач у справі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 заперечили щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просили залишити її без задоволення, а рішення без змін. При цьому зазначили, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Посилання апелянтів на те, що відповідач не приймав участі в проведенні огляду експертом ОСОБА_5 для оцінки визначення вартості пошкодженого авто спростовується наданими записом на СД диску із якого вбачається присутність відповідача при проведенні оцінки пошкоджень авто позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 16 червня 2020 року о 08 год. 30 хв. в місті Києві по проспекту Перемоги 96, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , позивач у вказаній справі та автомобіля «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 .

Автомобіль марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 на праві власності належить позивачу ОСОБА_2 , а автомобіль марки «Mercedes» державний номерний знак НОМЕР_2 на праві власності належить відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 23,24) .

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні згаданої дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.21).

Судом також встановлено, що на момент згаданої ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/7978694 (страховик, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»). Страхової сума на одного потерпілого за завдану шкоду майну становить 130 000,00 гривень (а.с.25).

Страховиком ПрАТ «Страхова група «ТАС» за згаданим страховим полісом, в межах ліміту відповідальності за шкоду майну (на одного потерпілого) визначеного згаданим страховим Полісом (130 000,00 грн), виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 128 500,00 гривень (за виключенням франшизи 1 500,00 гривень), що підтверджуються наданими суду листом директора з врегулювання страхових випадків ПрАТ «СГ «ТАС» №15318/9120 від 06 жовтня 2020 року та скриншотом про зарахування коштів наданими позивачем (а.с.70-71).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позов підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, які не спростовані відповідачем.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 1187 ЦК України є спеціальними відносно статті 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у статті 1187 ЦК України.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач у справі ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом та обґрунтовуючи заявлені у справі позовні вимоги в частині визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди надав суду звіти автотоварознавчого дослідження № 06/07-ТЗ та № 6-1/07-ТЗ від 09 липня 2020 року виготовлених суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Пасат Консалтинг груп», що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №726/17, виданого ФДМУ від 21 липня 2017 року.

Відповідно до Звіту №6/07- ТЗ дійсна (ринкова) вартість непошкодженого автомобіля BMW320i, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 складає 461781,34 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 65480,45 грн. (а.с. 29-60).

Згідно Звіту №6-1/07-ТЗ дійсна (ринкова) вартість після аварійного автомобіля BMW320i, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 складає 71485,16 грн. (а.с. 61-69).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 22 ЦК України) .

У зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача перевищує його ринкову вартість у непошкодженому стані на день ДТП, тому позивач має право на відшкодування вказаної шкоди у розмірі 461781,34 грн.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що позивач у порядку визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», отримав від ПрАТ «Страхова група «ТАС» в якому була застрахована відповідальність ОСОБА_1 як власника КТЗ - автомобіля BMW320i, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхове відшкодування в розмірі 128 500 грн., що сторонами не оспорюється.

Також із пояснень позивача у справі вбачається, що ОСОБА_2 залишив собі пошкоджений автомобіль (яким в подальшому розпорядився на свій розсуд), вартість якого відповідно до Звіту №6-1/07-ТЗ складає 71485,16 грн, таким чином він отримав частину компенсації за спричинену шкоди у розмірі 199 985,16 грн. (128500 + 71485,16).

Тому, з врахуванням вище вказаних обставин позивач має право на отримання від відповідача різниці між дійсною (ринковою) вартістю непошкодженого автомобіля позивача - 461 781,34 грн, та отриманою компенсацію - 199 985,16 грн, тобто право на стягнення за вказаним позовом у розмірі 261 796,18 грн ( 461781,34 - 199985,16).

Доводи апелянта в частині того, що позивачем вказаний транспортний засіб купувався у 2019 році за іншою ціною 239741,33 грн, з посилання на вантажно-митні декларації (а.с.150-173), колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи міститься Звіт автотоварознавчого дослідження щодо визначення ринкової вартості вказаного автомобіля, який складено суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Пасат Консалтинг груп» та визначено його ринкову вартість на день ДТП з врахуванням його технічного стану.

Крім того, в матеріалах справи міститься також Звіт №12642 про оцінку транспортного засобу від 23 липня 2020 року, який складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 на замовлення ПрАТ СГ «ТАС» (а.с. 118- 127). Вказаним звітом також проведено оцінку дійсної (ринкової) вартості автомобіля позивача до пошкодження та визначено вартість в розмірі 461 314,90 грн., що не суттєво відрізняється від розміру, зазначеного у звіті № 06/07-ТЗ від 09 липня 2020 року, наданого позивачем в якості доказу у вказаній справі.

Не приймаються апеляційним судом і доводи апелянта в частині не погодження його із вартістю визначеної шкоди згідно до Звіту автотоварознавчого дослідження №06/07-ТЗ так №6-1/07-ТЗ від 09 липня 2020 рокуяк в частині визначення ринкової вартості автомобіля позивача до пошкодження 461781,34 грн, та ринкової вартості пошкодженого автомобіля в розмірі 71485,16 грн., оскільки належними та допустимими доказами подані позивачем Звіти не спростовані. При цьому колегія суддів враховує, що дана оцінка була проведено суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Пасат Консалтинг груп», який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №72617, виданий ФДМУ від 21 липня 2017 року і експерт ОСОБА_5 , який проводив оцінку КТЗ, також має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. (а.с. 30, 62).

Доводи відповідача щодо необхідності врахування при визначенні вартості заподіяної шкоди висновку оцінювача ОСОБА_6 , викладеного у Звіті №12642 про оцінку транспортного засобу від 23 липня 2020 року, в частині вартості залишків КТЗ в розмірі 129107,09 грн., а не Звіт №6-1/07-ТЗ від 09 липня 2020 року,наданого позивачем при подачі позову в якому дійсна (ринкова) вартість пошкодженого КТЗ складає 71485,16 грн, колегія суддів відхиляє, оскільки звіт №12642 про оцінку транспортного засобу від 23 липня 2020 року складався на замовлення ПрАТ СГ «ТАС» у правовідносинах що склалися між позивачем у вказаній справі ОСОБА_2 та ПрАТ СГ «ТАС» як страховиком по зобов`язанням останнього відповідно до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в частині виплати страхового відшкодування, а Звіт №6-1/07-ТЗ від 09 липня 2020 року подавався позивачем до суду в якості доказу у вказаній справі по спору між позивачем та міг бути спростований відповідачем у порядку, визначеному ст. 103 ЦПК України. Однак, відповідач з відповідним клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи не звертався, хоч і був присутній при проведенні експертом ТОВ «Пасат Консалтинг груп» огляду про ведення оцінки КТЗ та при розгляді справи, подавав відзив на позов в якому давав свою оцінку вище вказаним Звітам №№6/07-ТЗ, 6-1/07-ТЗ від 09 липня 2020 року .

Посилання позивача на те, що ним реалізований пошкоджений автомобіль за 10000 грн, а тому непотрібно враховувати Звіт №6-1/07-ТЗ від 09 липня 2020 року в частині визначення дійсної (ринкової) вартості пошкодженого КТЗ - 71485,16 грн, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц).

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відчуження позивачем пошкодженого автомобіля за ціною, що є меншою ніж визначено у Звіті №6-1/07-ТЗ від 09 липня 2020 року не може бути підставою для покладення цих негативних збитків на відповідача.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 , вище вказаних норм матеріального права та обставин справи не врахував, тому вказане рішення підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового судового рішення.

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки суд апеляційної інстанції визнав вимоги позивача доведеними частково в розмірі 261 796, 18 грн, тому на його користь підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що становить 2617,96 грн. (а.с.73) та витрати, пов`язані із оплатою судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 1800 грн (а.с.27).

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. 22, 23, 1167, 1187, 1188 ЦК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року скасувати та ухвалити у вказаній справи нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адр. прож. АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 261 796 (двісті шістдесят одна тисяча сімсот дев`яносто шість) грн. 18 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 2617, 96 грн. понесених витрат по сплаті судового збору, 1800 грн. витрат по сплаті послуг експертного автотоварознавчого дослідження.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 15 вересня 2022 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв