Справа № 175/218/22
провадження 2/175/624/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.,

з секретарем Кульпіна Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.08.2022 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 04 вересня 2010 року між мною та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №09, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2010 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 від 06 вересня 2012 року, актовий запис №20, видане Виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

На протязі останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, виникли діаметрально різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та починаючи з червня 2022 року повністю припинені шлюбні відносини, і проживають позивач та відповідач окремо.

Кожен з пожружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Між ними постійно виникали сварки, що тяжким чином впливало на психічний стан позивача та кожен раз спричиняло їй душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України.

Подальше спільне життя, примирення між подружжям та збереження сім`ї вважає неможливим та недоцільним, оскільки останні роки вони не знаходимо спільних подружніх інтересів.

Вважала, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтованими і подальше спільне життя нас із відповідачем, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Майнових спорів та спору щодо проживання дитини між позивачем та відповідачем, на даний час, немає. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати із матір`ю (позивачем).

Позивач в своїй заяві просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити.

Відповідач надав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Справу просив розглянути без його участі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року між мною та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №09, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2010 року.

Від шлюбу мають спільну дитину - сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 від 06 вересня 2012 року, актовий запис №20, видане Виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

На протязі останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, виникли діаметрально різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та починаючи з червня 2022 року повністю припинені шлюбні відносини, і проживають позивач та відповідач окремо.

Кожен з пожружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Між ними постійно виникали сварки, що тяжким чином впливало на психічний стан позивача та кожен раз спричиняло їй душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України.

Подальше спільне життя, примирення між подружжям та збереження сім`ї вважає неможливим та недоцільним, оскільки останні роки вони не знаходимо спільних подружніх інтересів. Причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя нас із відповідачем, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Майнових спорів та спору щодо проживання дитини між позивачем та відповідачем, на даний час, немає. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати із матір`ю (позивачем).

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки. Збереження сім`ї неможливо, майнових спорів та спір щодо проживання дитини між позивачем та відповідачем, на даний час відсутні, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивачу залишити ОСОБА_1 (на прохання позивача).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 992 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 2010 року Виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №09 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 залишити без змін

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко