Справа № 462/281/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мруць І. С.,

за участю секретаря судового засідання - Грицак А.Р.

справа №462/281/22

Учасники справи:

позивач - ТзОВ «Алекскредит»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-

встановив:

директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» - Попудренко А.В. звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання кредиту №2981584 від 05.12.2019 року станом на 22.12.2021 року у загальній сумі 50 739 грн. (п`ятдесят тисяч сімсот тридцять дев`ять) 45 коп., та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 грудня 2019 року між ТзОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту №2981584, за умовами якого позивач надав останньому кредит шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 7000 грн., а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 22.06.2020 року. Відповідно до договору про надання кредиту, процентна ставка в базовий період (з 05.12.2019 р. до 25.12.2019 р.) становить 1.70 відсотків за один день користування кредитом, в спеціальний період (з 26.12.2019 р. по 22.06.2020 р.) становить 3 відсотки за один день користування кредитом.

Однак у порушення умов за договором кредиту відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів за договором не виконав, внаслідок чого з урахуванням здійснених н6им платежів, станом на 22.12.2021 р. утворилася заборгованість у розмірі 50 739.45 грн., яка складається з: 7 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 38 081.78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 878.50 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України, 4 779.17 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Разом з тим, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2022 року клопотання позивача задоволено, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» (, адреса:01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д) підтвердження зарахування з 05.12.2019 року по 08.12.2019 року грошових коштів у розмірі 7000,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер транзакції НОМЕР_3 .

Однак станом на день розгляду справи від АТ КБ «Приватбанк» відповіді не надходило.

Відповідачі, ОСОБА_1 отримавши копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками та пам`ятку про права та обов`язки, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 05 грудня 2019 року між ТзОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту №2981584, за умовами якого позивач надав останньому кредит шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 7000 грн., а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 22.06.2020 року. Відповідно до договору про надання кредиту, базова процентна ставка (з 05.12.2019 р. до 25.12.2019 р.) становить 1.70 відсотків, в спеціальний період (з 26.12.2019 р. по 22.06.2020 р.) становить 3 відсотки. (а.с.8-10)

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав копію кредитного договору, Додаток №1 до договору про надання кредиту - Графік платежів, Паспорта споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 (а.с.8-13).

Згідно довідки від 12 грудня 2021 р. та матеріалів позовної заяви, позивач перерахував 05.12.2019 року на картковий рахунок позичальника 7000 грн. (а.с.1, 9). Відповідачка таких обставин та доводів позивача не заперечила.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором про надання кредиту №2981584 від 05.12.2019 року станом на 22.12.2021 року становить 50 739.45 грн., яка складається з: 7 000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 38 081.78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 878.50 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України, 4 779.17 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України.(а.с.6-7, 29-35).

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем суду не представлено.

Вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

При укладенні кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний на підставі ст.625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення у їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на обставини справи, оцінивши наявні докази, керуючись вказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України та стягнення з відповідача заявлених позивачем інфляційних витрат.

Виходячи з цього, а саме: отримання відповідачем кредиту, невиконання відповідачем умов договору в частині повернення кредитних коштів, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2270 грн. що підтверджено квитанцією, які міститься у матеріалах справи (а.с.36). На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 2270 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 76-78, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»- 50 739 (п`ятдесят тисяч сімсот тридцять дев`ять) гривень 45 копійок заборгованості за договором про надання кредиту №2981584 від 05.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»- 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

Позивач: ТзОВ «Алекскредит» (адреса: 49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Якова Самарського, 12А, ЄДРПОУ-41346335);

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

Судове рішення складено 21 вересня 2022 року.

Суддя: І.С. Мруць