Ухвала

19 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 496/605/20

провадження № 61-7417 ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за заявою військової частини НОМЕР_1 , заінтересована особа - Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2021 року у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2021 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

04 серпня 2022 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на вказані судові рішення, у якій заявник просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви у повному обсязі.

Також заявник просив поновити пропущений з поважних причин строк на касаційне оскарження у зв`язку із запровадженням на території України карантину для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Звертав увагу на те, що з 24 лютого 2022 року на території України було введено воєнний стан, який вплинув на своєчасне отримання документів та надання у встановлені законом строки уточненої редакції касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2022 року ці причини пропуску строку на оскарження визнані неповажними та запропоновано заявнику надати доказина їх підтвердження або навести інші підстави для поновлення строку.

У вересні 2022 року до суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявник порушив питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Вивчивши надані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як слідує з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, військова частина НОМЕР_1 достовірно була обізнана про наявність цього судового провадження, будучи його ініціатором як в першій так і в апеляційній інстанціях.

Оскаржувана заявником постанова Одеського апеляційного суду ухвалена 26 жовтня 2021 року, оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 листопада 2021 року та отримана військовою частиною НОМЕР_1 17 листопада 2021 року.

Касаційна скарга подана 03 серпня 2022 року через електронну пошту.

Повторно заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказав, що у зв`язку із запровадженням карантинних обмежень (COVID-19), а саме: червоний рівень епідемічної небезпеки у Одеській області, обмеження права на вільне пересування, обмеження у перевезенні пасажирів, відсторонення від роботи працівників, які обов`язково повинні мати щеплення, унеможливило подання касаційної скарги.

Наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили подання касаційної скарги.

Разом з тим, ця причина пропуску строку є подібною тій, яку військова частина НОМЕР_1 зазначала у первісному клопотанні і якій Верховний Суд неодноразово надавав правову оцінку, визнавши її неповажною в ухвалах від 21 квітня 2022 року та 12 серпня 2022 року.

26 лютого 2022 року військова частина НОМЕР_1 вже зверталася до Верховного Суду із касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущений у зв`язку із запровадженням на території України карантину для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2022 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на судові рішення попередніх інстанцій повернуто заявнику у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Верховного Суду від 21 квітня 2022 року.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зазначене свідчить про те, що військова частинаНОМЕР_1 не цікавилась провадженням у їх справі, не демонструвала готовність брати участь на всіх етапах розгляду та не надала доказів утруднення подання касаційної скарги з 17 листопада 2021 року до 24 лютого 2022 року, а також з 14 червня 2022 року. Заявник мав об`єктивну можливість дізнатись про рух справи та результати розгляду як із матеріалів справи, так і з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, однак не користувався своїми процесуальними правами протягом значного періоду часу, який не можна визнати розумним.

Інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження в клопотанні не зазначено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа

Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Верховний Суд вважає, що заявником не наведено належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою та не надано належних доказів на підтвердження обставин неможливості звернення з касаційною скаргою у строк визначений статтею 390 ЦПК України, тому суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року неповажними.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційнеоскарження, визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Положення аналогічного змісту містить також частина третя статті 393 ЦПК України.

Оскільки, зазначені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року є неповажними, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за заявою військової частини НОМЕР_1 , заінтересована особа - Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара