1 УХВАЛАСправа № 335/6040/22 2/335/2703/2022
про залишення позовної заяви без руху
21 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 подану через представника адвоката Вельможко Анну Ігорівну до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
20.09.2022 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Вельможко А.І. звернулася до суду з позовною заявою до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів.
Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника.
Даний інструмент існує як вид захисту цивільних прав. Тобто, виконавчий напис нотаріуса це розпорядження нотаріуса щодо стягнення грошової суми з боржника на користь кредитора. Вчинення виконавчого напису є, в першу чергу, нотаріальною дією.
Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Відповідно ч. 1 ст. 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Відповідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження по даній справі, враховуючи вимоги ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України, суддя вважає за необхідне вказану позовну заяву залишити без руху.
Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2 481 гривня 00 копійок.
Всупереч вказаних вимог закону, позивач не сплатила суму судового збору.
Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.
Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 гривень.
Всупереч вказаних вимог закону, позивач не сплатила судовий збір за одну вимогу немайнового характеру, а у разі звільнення позивача від сплати такого, не надано підтверджень щодо звільнення від сплати судового збору або заяви про відстрочення від сплати судового збору.
В позовній заяві позивач зазначає, що вона є споживачем банківських послуг, за яким виданий оспорюваний ним виконавчий напис нотаріуса, а тому відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільняється від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно пунктів 17, 19 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.
Таким чином, зазначений закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Як вже зазначалося, предметом спору у цій справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Таким чином, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.
А відтак, посилання представника позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», за якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав та у зв`язку з чим не сплачено судовий збір, є безпідставним.
Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, однак при пред`явленні позову судовий збір сплачено не було.
Таким чином, позивачу необхідно додати документ, який підтверджує сплату судового збору за одну вимогу немайнового характеру сумою 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, а у разі ]] звільнення від сплати такого (окрім тих підстав, які вже були зазначені нею раніше), надати підтвердження щодо звільнення від сплати судового збору або заяву про відстрочення від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу та її представнику, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, а саме не сплачено судовий збір, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 подану через представника адвоката Вельможко Анну Ігорівну до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.
Надати позивачу та її представнику строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Роз`яснити, що згідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаться неподаною і повертається позивачеві.
Згідно до ст.353 ЦПК України, ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Повний текст ухвали складено та підписано 21.09.2022 року.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Суддя : О.О. Романько