справа 278/2579/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Хоптюк, розглянув заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, --

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до суду надійшла зазначена судова справа разом із заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Останньою заявою її автор просить суд накласти арешт на земельну ділянку належну відповідачеві.

Проаналізував направлену заяву та додані матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Заявник є громадянкою України та особою з інвалідністю ІІ групи безстроково. 14 квітня 2022 року між сторонами укладено попередній договір про купівлю продаж земельної ділянки належної відповідачеві. Правочин містить зобов`язання укласти основний договір в майбутньому, після відновлення доступу до реєстру речових прав на нерухоме майно. Також, додано інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за 2016 рік про належність предмету попереднього договору відповідачеві. В серпні 2022 року позивач скерувала лист на адресу відповідача з вимогою з`явитись до нотаріуса для укладення основного договору на виконання згадуваного раніше і попереднього.

Дані правовідносини врегульовані наступними положеннями процесуального законодавства України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам" (пункт 4). Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Проаналізувавши направлену заяву та додатки до неї, вимоги процесуального закону і усталену судову практику з даних правовідносин, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів наявності реальної загрози порушення прав позивача і, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду лише в разі його задоволення. Не доведено суду і той факт, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом, який зазначено в заяві, не порушить прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі. Зокрема, після відкриття доступу до реєстру речових прав на нерухоме майно суду не надано актуальні відомості щодо предмету договору, його належності та історію.

Більше того, суду не надано доказів отримання направленого позивачем листа щодо необхідності з`явитись до нотаріуса. Відомості про продаж земельної ділянки не містять ідентифікаторів за якими можливо було встановити продаж саме ділянки на яку претендує позивач та здійснювані дії саме відповідачем. Аналіз останньої групи матеріалів підкреслює правильність судом прийнятого рішення та не свідчить про наявність загрози порушення прав позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, --

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення виготовлене 16 вересня 2022 року.

Суддя Євген Татуйко