Постанова

Іменем України

14 вересня 2022року

м. Київ

справа № 522/13957/18

провадження № 61-20160св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариства «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Ягничук Оксаною Вікторівною , на постанову Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) звернулося з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивований тим, що Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» уклав ряд кредитних договорів з фізичними особами, зокрема, з ОСОБА_1 - договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року, договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року; з ОСОБА_2 - договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року, договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року; з ОСОБА_3 -договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року, договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року; з ОСОБА_4 - договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року, договір про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року; зі ОСОБА_5 - договір про надання споживчого кредиту № 00 від 24 травня 2007 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено наступні договори іпотеки (щодо кожного із наведених боржників окремо): іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року та іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_1 ); іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_2 ); іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_2 ); іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_3 ); іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_3 ); іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_4 ); іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_4 ); іпотечний договір 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_5 ).

За вказаними іпотечними договорами ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй на праві приватної власності нежитлову будівлю, під літерою «А», загальною площею 295,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач та треті особи тривалий час не виконують свої зобов`язання за кредитними договорами, що забезпечені іпотекою, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, процентам та пені.

Позивач був вимушений звернутися до відповідача та третіх осіб з позовами про стягнення заборгованості.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитними договорами від 24 травня 2007 року № 0 та № 0 у розмірі 974 166,90 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2010 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитними договорами від 24 травня 2007 року № 0 та № 0 на загальну суму 1 394 446,30 грн, що еквівалентно 176 266,76 дол. США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитними договорами від 24 травня 2007 року № 0 та № 0 у розмірі 2 374 903,51 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2008 року з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитними договорами від 24 травня 2007 року № 0 та № 0 у розмірі 795 390,96 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2008 року з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитними договорами від 24 травня 2007 року № 0 у розмірі 528 574,36 грн.

Рішення судів залишаються невиконаними.

Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю під літерою «А» загальною площею 295.6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 4 737 688 грн з метою задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» в загальному розмірі -1 828 796,73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 30 липня 2018 року 26,761506 грн за один долар США еквівалентно 48 941 354,66 грн та 11 858 842,76 грн, які виникли за кредитними договорами, а саме:

за кредитним договором № 0 - у розмірі 358 021,05 дол. США за кредитом та процентами та 2 819 286,14 грн пені, з яких: 59 380,05 дол. США - кредит, 258 641,00 дол. США - проценти, 515 450,65 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 2 003 835,49 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

за кредитним договором № 0 - у розмірі 3 307,73 дол. США за кредитом та процентами та 26 601,48 грн. пені, з яких: 419,08 дол. США - кредит, 2 538,65 дол. США - проценти, 3 438,59 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 23 162,89 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

за кредитним договором № 0 - у розмірі 245 556,93 дол. США за кредитом та процентами та 1 304 211,58 грн. пені, з яких: 99 468,70 дол. США - кредит, 146 088,23 дол. США - проценти, 178 072,15 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 126 139,43 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

за кредитним договором № 0 - у розмірі 163 326,39 дол. США за кредитом та процентами 1 278 096,88 грн пені, з яких: 48 226,27 дол. США - кредит, 115 100,12 дол. США - проценти, 395 714,89 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 882 381,99 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

за кредитним договором № 0 - у розмірі 244 211,22 кредитом та процентами та 1 293 270,63 грн пені, з яких: 99 380,05 дол. США - кредит, 144 831,17 дол. США - проценти, 177 340,99 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 115 929,64 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

за кредитним договором № 0 - у розмірі 161 286,69 кредитом та процентами та 1 261 859,06 грн пені, з яких: 47 838,13 дол. США - кредит, 113 448,56 дол. США - проценти, 392 529,74 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 869 329,32 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

за кредитним договором № 0 - у розмірі 163 318,77 дол. США за кредитом та процентами та 1 278 033,71 грн пені, з яких: 48 226,27 дол. США -кредит, 115 092,50 дол. США - проценти, 395 714,89 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 882 318,82 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

за кредитним договором № 0 - у розмірі 245 569,64 дол. США за кредитом та процентами та 1 304 315,14 грн пені, з яких: 99 468.70 дол. США -кредит, 146 100,94 дол. США - проценти, 178 072,15 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 126 242,99 грн -пеня за несвоєчасне погашення процентів;

за кредитним договором № 0 - у розмірі 244 198,31 дол. США за кредитом та процентами та 1 293 168,14 грн. пені, з яких: 99 379.84 дол. США - кредит, 144 818.47 дол. США - проценти, 177 342,61 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 115 825,53 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 29 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю під літерою «А» загальною площею 295,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 4 737 688 грн з метою задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» в загальному розмірі - 1 828 796,73 дол. США, що за курсом НБУ станом на 30 липня 2018 року 26,761506 грн за один долар США еквівалентно 48 941 354,66 грн та 11 858 842,76 грн, які виникли за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором № 0 - у розмірі 358 021,05 дол. США за кредитом та процентами та 2 819 286,14 грн пені, з яких: 59 380,05 дол. США - кредит, 258 641,00 дол. США - проценти, 515 450,65 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 2 003 835,49 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 3 307,73 дол. США за кредитом та процентами та 26 601,48 грн пені, з яких: 419,08 дол. США - кредит, 2 538,65 дол. США - проценти, 3 438,59 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 23162,89 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 245 556,93 дол. США за кредитом та процентами та 1 304 211,58 грн. пені, з яких: 99 468,70 дол. США - кредит, 14 6 088,23 дол. США - проценти, 178 072,15 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 126 139,43 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 163 326.39 дол. США за кредитом та процентами 1 278 096,88 грн пені, з яких: 48 226,27 дол. США - кредит, 115 100,12 дол. США - проценти, 395 714,89 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 882 381,99 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 244 211,22 кредитом та процентами та 1 293 270,63 грн пені, з яких: 99 380,05 дол. США - кредит, 144 831,17 дол. США - проценти, 177 340,99 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 115 929,64 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 161 286,69 кредитом та процентами та 1 261 859,06 грн пені, з яких: 47 838,13 дол. США - кредит, 113 448,56 дол. США - проценти, 392 529,74 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 869 329,32 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 163 318,77 дол. США за кредитом та процентами та 1 278 033,71 грн пені, з яких: 48 226,27 дол. США - кредит, 115 092,50 дол. США - проценти, 395 714,89 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 882 318,82 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 245 569,64 дол. США за кредитом та процентами та 1 304 315,14 грн пені, з яких: 99 468,70 дол. США - кредит, 146 100.94 дол. США - проценти, 178 072,15 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 126 242,99 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 244 198,31 кредитом та процентами та 1 293 168,14 грн пені, з яких: 99 379,84 дол. США - кредит, 144 818,47 дол. США - проценти, 177 342,61 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 115 825,53 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки зобов`язання, забезпечені іпотекою майна відповідача, не виконані, іпотекодержатель як кредитор має право вимагати виконання зобов`язання від ОСОБА_1 як майнового поручителя шляхом звернення стягнення на іпотечне майно у судовому порядку. За рахунок іпотечного майна підлягають задоволенню вимоги кредитора на загальну суму 1 828 796,73 дол. США.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2019 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року скасовано.

Позов АТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю під літерою «А», загальною площею 295,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , на користь АТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами: за кредитним договором № 0 - у розмірі 129 686,22 дол. США, з яких: 99 380,05 дол. США - кредит, 18 472,28 дол. США - проценти, 10 429,36 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 404,53 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 2648,24 дол. США, з яких: 419,08 дол. США - кредит, 1 794,77 дол. США - проценти, 125,86 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 308,53 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 117 474,36 дол. США з яких: 99 468,70 дол. США - кредит, 16 657,23 дол. США - проценти, 1 348,43 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 58671,53 дол. США за кредитом з яких: 48 226,27 дол. США - кредит, 9 195,03 дол. США - проценти, 530,19 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 720,04 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 123 673,76 дол. США, з яких: 99 380,05 дол. США - кредит, 20 871,59 дол. США - проценти, 288,93 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 3 133,19 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів ; за кредитним договором № 0 - у розмірі 62 445,45 дол. США з яких: 47 838,13 дол. США - кредит, 11 637,08 дол. США - проценти, 1 267,54 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 702,70 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 51 632,14 дол. США , з яких: 48 226,27 дол. США - кредит, 3 251,50 дол. США - проценти, 64,83 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 89,54 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 105 856,30 дол. США, з яких: 99 468,70 дол. США - кредит, 6 216 дол. США - проценти, 14,86 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 171,46 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів; за кредитним договором № 0 - у розмірі 105 208,19 дол. США, з яких: 99 379,84 дол. США - кредит, 5 715,33 дол. США - проценти, 9,07 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 103,95 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення процентів шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції ухвалене заочне рішення при необізнаності відповідача про наявність судового провадження, внаслідок направлення кореспонденції за адресою, за якою відповідач не проживає, при очевидній неможливості надати заперечення щодо позовної заяви, оскільки про розгляд справи відповідачу відомо бути не могло.

Апеляційний суд не погодився з визначеною позивачем сумою заборгованості, в рахунок погашення якої звернуто стягнення. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, ПАТ «Укрсиббанк» змінило строк виконання основного зобов`язання, у зв`язку з чим підстави для продовження нарахування процентів та пені у розмірах, передбачених умовами кредитних договорів, відсутні. За таких обставин, заборгованість ОСОБА_1 перед банком, в рахунок погашення якої має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки станом на 30 липня 2018 року за кредитним договором № 0 від 24 травня 2007 року становить 129 686,22 дол. США та складається з: заборгованості за основним та простроченим кредитом у розмірі 99 380,05 дол. США, заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом в розмірі 18 472,28 дол. США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 10 429,36 дол. США та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1404,53 дол. США. За кредитним договором № 0 від 24 травня 2007 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком в рахунок погашення якої, має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки станом на 30 липня 2018 року становить 2 648,24 дол. США, яка складається з: заборгованості за основним та простроченим кредитом в розмірі 419,08 дол. США, заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом в розмірі 1 794,77 дол. США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 125,86 дол. США та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 308,53 дол. США.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості за кредитними договорами, ПАТ «УкрСиббанк» змінило строк виконання основного зобов`язання, а тому підстави для продовження нарахування процентів та пені у розмірах, передбачених умовами кредитних договорів, відсутні. За таких обставин заборгованість ОСОБА_2 перед банком, в рахунок погашення якої має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки станом на 30 липня 2018 року за кредитним договором № 0 становить 58 671,53 дол. США, з яких: за основним боргом та простроченим кредитом 48 226,27 дол. США; по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 9 195,03 дол. США; по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 530,19 дол. США; по пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 720,04 дол. США. За кредитним договором № 0 станом на 30 липня 2018 року заборгованість ОСОБА_2 перед банком складає 99 468,70 дол. США, з яких: за основним боргом та простроченим кредитом 99 468,70 дол. США; по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 16 657,23 дол. США; по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 120,87 дол. США; по пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 1 348,43 дол. США.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, у зв`язку з чим підстави для продовження нараховувати проценти та пеню у розмірах, передбачених умовами кредитних договорів, у банку відсутні. Вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2010 року, з урахуванням ухвали від 11 травня 2011 року про виправлення описки, стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 426 808,51 грн. Встановлено, що у цій справі сума до стягнення банком заявлена у доларах США, загальний розмір заборгованості за двома кредитним договорами за рішенням суду становить 1 426 808,51 грн, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 27 липня 2009 року склав 186 119,21 дол. США, заборгованість ОСОБА_3 перед банком, в рахунок погашення якої має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки станом на 30 липня 2018 року за кредитним договором № 0 становить 62 445,45 дол. США, з яких: суми заборгованості за основним та простроченим кредитом - 47 838,13 дол. США; суми заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом - 11 637,08 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 267,54 дол. США та суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 702,70 дол. США. За кредитним договором № 0 в розмірі 123 673,76 дол. США, з яких: суми заборгованості за основним та простроченим кредитом - 99 380,05 дол. США; суми заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом - 20 871,59 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 288,93 дол. США та суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3 133,19 дол. США.

Оскільки банк змінив строк виконання основного зобов`язання, звернувшись до суду з вимогами до ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості, підстави для продовження нарахування процентів та пені, передбачених умовами кредитних договорів, відсутні.

За таких обставин, заборгованість ОСОБА_4 перед банком, в рахунок погашення якої має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки станом на 30 липня 2018 року за кредитним договором № 0 становить 105 856,30 дол. США, з яких: 99 468,70 дол. США заборгованість за основним та простроченим кредитом; 6216,00 дол. США заборгованість за строковими та простроченими процентами за користування кредитом; 14,86 дол. США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 171,46 дол. США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Заборгованості ОСОБА_4 перед банком в рахунок погашення якої, має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки станом на 30 липня 2018 року за кредитним договором № 0 становить 51632,14 дол. США, яка складається з: 48 226,27 дол. США - заборгованості за основним та простроченим кредитом; 3251,50 дол. США - заборгованості за строковими та простроченими процентами за користування кредитом; 64,83 дол. США пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 89,54 дол. США - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Зважаючи на те, що банк змінив строк виконання основного зобов`язання, звернувшись до суду з вимогами до ОСОБА_5 про дострокове стягнення заборгованості, підстави для продовження нарахування процентів та пені у розмірах, передбачених умовами кредитного договору, відсутні. За таких обставин заборгованість ОСОБА_5 перед банком, в рахунок погашення якої має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 0 станом на 30 липня 2018 року становить 105 208,19 дол. США., яка складається з: 99 379,84 дол. США заборгованості за основним та простроченим кредитом, 5 715,33 дол. США заборгованості за строковими та простроченими процентами за користування кредитом, 9,07 дол. США пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 103,95 дол. США пені за несвоєчасне погашення заборгованості про процентам за користування кредитом.

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд апеляційної інстанції виходив з того, що доводи про пропуск позивачем позовної давності, а також не з`ясування цієї обставини судом та вплив таких обставин на законність рішення у апеляційній скарзі відсутні. Подання заяви про застосування позовної давності на стадії апеляційного розгляду скарги по суті, після призначення справи до розгляду, фактично свідчить про нові доводи, які не були предметом апеляційної скарги, що унеможливлює вирішення заяви з огляду на правила частини першої статті 367 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу за підписом представника Ягничук О. В. , у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції невірно застосовані норми матеріального права, а саме, частина п`ята статті 261 ЦК України, частини третя, четверта, п`ята статті 267 ЦК України та не враховані правові висновки про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 372/2937/16-ц (провадження № 61-29569св18); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 523/7190/14-ц (провадження № 61- 2387св18). Новий представник ОСОБА_1 - адвокат Ягничук О. В., ознайомившись з матеріалами справи, 31 серпня 2021 року, до початку розгляду апеляційної скарги по суті та до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення, подала заяву про застосування позовної давності, при цьому суд апеляційної інстанції не був обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України. У позивача виникло право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки, однак, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки пред`явлений до суду поза межами позовної давності, яка сплинула 17 вересня 2013 року. Позивач АТ «УкрСиббанк» попри наявність судових рішень про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості відповідача та третіх осіб в 2008, 2010 роках, звернувся з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення предмету іпотеки (заставного майна) лише у 2018 році з пропуском позовної давності, оскільки таке право у позивача послідовно виникало з часу звернення до суду з позовними заявами до боржника ОСОБА_5 в 2008 році, до боржника ОСОБА_4 в 2008 році, до боржника ОСОБА_3 в 2010 році, до боржника та іпотекодателя ОСОБА_1 в 2010 році, до боржника ОСОБА_2 в 2010 році упродовж трьох років відповідно. При цьому, позивач АТ «УкрСиббанк» у відзиві на апеляційну скаргу жодних пояснень щодо поважності причин пропуску позовної давності на звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку суду не надав, навпаки, вважав рішення суду першої інстанції обґрунтованим і законним. Суд першої інстанції, не повідомивши відповідача ОСОБА_1 належним чином про час і місце розгляду справи та ухваливши при цьому заочне рішення, фактично позбавив її права на подання заяви про застосування позовної давності до ухвалення судом рішення по суті спору. Внаслідок цього суд першої інстанції порушив принципи змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд. Вказане порушення суд першої інстанції міг виправити, задовольнивши заяву про перегляд заочного рішення. Проте суд не встановив поважність причини неявки відповідача на судові засідання через неналежність його повідомлення про час і місце розгляду справи.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що судове рішення оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Позиція інших учасників справи

У січні 2022 року АТ «УкрСиббанк» подало відзив на касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_7 , у якому просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України, при відмові у закритті касаційного провадження та розгляді касаційної скарги по суті - залишити дану касаційну скаргу без задоволення, постанову Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року - без змін.

Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що правовідносини у справі № 200/11343/14-ц, в якій винесено постанову Верховного Суду від 17 квітня 2018 року, на яку посилається ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження, не є подібними з правовідносинами у справі № 522/13957/18. В межах справи, що переглядається, ОСОБА_1 не заявляла клопотання про застосування позовної давності ані в заяві про перегляд заочного рішення, ані в апеляційній скарзі, заявивши таке клопотання вже після відкриття апеляційного провадження. Також, не є подібними правовідносини, встановлені судами в межах справи № 372/2937/16-ц, по якій Верховний Суд виніс постанову від 18 грудня 2019 року, оскільки висновки у вказаній постанові стосуються порядку обчислення початку перебігу позовної давності у справах за позовом прокурора в інтересах держави в особі відповідного державного органу. Посилання в касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 523/7190/14-ц є помилковим, оскільки таке судове рішення містить різні фактичні обставини справи, у порівнянні зі справою, яка переглядається. Зокрема, в межах справи 523/7190/14-ц судами встановлено, що звертаючись до суду з зустрічним позовом, відповідач подав заяву, в якій просив застосувати до вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» наслідки пропуску позовної давності. Однак, суди вважали, що позивачем позовна давність не пропущена. Отже, у вказаній справі відповідач звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності до винесення рішення судом першої інстанції. При цьому відповідач не наводить конкретного висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду, який не було враховано судом апеляційної інстанції, а повністю копіює певну частину тексту постанов Верховного Суду. В той же час, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України слід зазначити, щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах не був врахований судом апеляційної інстанції або висновок Верховного Суду. Таким чином, касаційна скарга не містить конкретної обов`язкової підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав). у зазначених постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 372/4353/13-ц (провадження № 61-12399св19), від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 20 травня 2020 року у справі № 622/1310/15-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 911/572/19 зроблено висновок про те, якщо судом вжито усі можливі заходи для направлення процесуальних документів, а сторона була обізнана про існування справи, то її право на справедливий суд не було порушено. Суд апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про застосування позовної давності, враховуючі, що клопотання про застосування строків позовної давності не подавалось разом із заявою про перегляд заочного рішення, а також було відсутнє у тексті апеляційної скарги. Судом правильно встановлено, що подання такого клопотання вже на стадії апеляційного розгляду скарги по суті, після призначення справи до розгляду фактично свідчить про нові доводи, які не були предметом апеляційної скарги, що унеможливлює вирішення заяви з огляду на правила частини першої статті 367 ЦПК України.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 522/13957/18, витребувано справу з суду першої інстанції.

У січні 2022 року матеріали цивільної справи № № 522/13957/18 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 15 грудня 2021 рокузазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 372/2937/16-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 523/7190/14-ц, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що АКІБ «УкрСиббанк» уклало договори про надання споживчого кредиту з: ОСОБА_1 № 0 та № 0 від 24 травня 2007 року; ОСОБА_2 № 0 та № 0 від 24 травня 2007 року; ОСОБА_3 № 0 та № 0 від 24 травня 2007 року; ОСОБА_4 № 0 та № 0 від 24 травня 2007 року; ОСОБА_5 № 00 від 24 травня 2007 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договори іпотеки, а саме: іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_1 ); іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_1 ); іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_2 ); іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_2 ); іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_3 ); іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_3 ); іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_4 ); іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 року (позичальник ОСОБА_4 ); іпотечний договір від 24 травня 2007 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 травня 2007 (позичальник ОСОБА_5 ).

За вказаними іпотечними договорами ОСОБА_1 передала в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нежитлову будівлю під літерою «А» загальною площею 295,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2008 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 00 від 24 травня 2007 року у розмірі 528 574,36 грн.

02 грудня 2008 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси стягнуто з ОСОБА_4 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами № 0 та № 0 від 24 травня 2007 року в загальному розмірі 795 390,96 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2010 року з урахуванням ухвали від 11 травня 2011 року про виправлення описки, стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 426 808,51 грн.

17 вересня 2010 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами № 0 та №0 від 24 травня 2007 року у розмірі 974 166,90 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами № 0 та № 0 від 24 травня 2007 року у розмірі 1 394 446,30 грн, що еквівалентно 176 266,76 дол. США.

Матеріали справи доказів виконання вказаних судових рішень не містять.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Копія позовної заяви не була вручена ОСОБА_1 , так як повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та направлялася на адресу: АДРЕСА_2 , хоча зазначена адреса була безпідставною.

Позиція Верховного Суду

Слід розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Згідно з частиною першою статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмовив позові. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення (стаття 267 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18), на яку посилається відповідач у касаці йній скарзі, зазначено, що «позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.

Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції».

У справі, що переглядається:

31 серпня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - Ягничук О. В. подала заяву про застосування позовної давності;

суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд установив порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме, неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, що стало підставою для обов`язкового скасування судового рішення у відповідності із пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України.

Оскільки, суд першої інстанції не повідомив відповідача належним чином про час і місце розгляду справи, що позбавило її права на подання заяви про застосування позовної давності, у апеляційного суду були наявні підстави для розгляду такої заяви, навіть якщо така заява не подавалась в суді першої інстанції.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не врахував наведених висновків Великої Палати Верховного Суду, не розглянув заяву відповідача про застосування позовної давності та не надав належної оцінки доводам відповідача про пропуск позовної давності.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції в оскарженій частині прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18). У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити, постанову апеляційного суду в оскарженій частині скасувати, передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в задоволенні клопотання АТ «УкрСиббанк» про закриття касаційного провадження відмовити.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про закриття касаційного провадження відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Ягничук Оксаною Вікторівною , задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року в частині задоволених позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року в скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук