КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/41/22
УХВАЛА

19.09.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.02.2019 року по цивільній справі №520/14949/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/14949/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням.

За наслідком розгляду вказаної справи, 18.02.2019 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення яким позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , на підставі договору найму (піднайму) житлового приміщення від 28 вересня 2018 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 26.03.2019 року виправлено описки по тексту рішення Київського районного суду міста Одеси від 18 лютого 2019 року по цивільній справі №520/14949/18, зазначивши вірно по батькові відповідача ОСОБА_3 , як « ОСОБА_5 », замість помилкового « ОСОБА_6 », вірно « ОСОБА_7 », замість помилкового « ОСОБА_3 »; вірно по батькові позивача ОСОБА_8 , як « ОСОБА_9 », замість помилкового « ОСОБА_5 ».

28.07.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.02.2019 року по цивільній справі №520/14949/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заяви, заявниця посилається на те, що вона є дочкою ОСОБА_7 , та з народження мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована з 24.12.2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_7 , після чого вона, як неповнолітня на той час, зверталась до Служби у справах дітей Одеської міської ради з метою захисту її прав та інтересів, а саме майнових, для здійснення дій з приватизації найманої квартири АДРЕСА_1 .

Також, заявниця стверджує, що вона одночасно дізналась, що у вказаній квартирі, на яку вона має право на приватизацію, була зареєстрована ОСОБА_2 , на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.02.2019 року по цивільній справі №520/14949/18, відповідачем по якій була її померла матір, однак вона не володіла інформацією про вказані обставини.

Приймаючи, що станом на момент розгляду справи та ухвалення вказаного заочного рішення, вона ОСОБА_1 була зареєстрована у вказаній квартирі, заявниця стверджує, що це рішення значним чином впливає на її права та інтереси. Крім того, оскільки заявниця була на момент ухвалення рішення суду неповнолітньою, законним її представник була ОСОБА_7 , яка наразі померла, а відтак вона ОСОБА_1 наразі має право на звернення до суду з цією заявою.

Враховуючи, що заявниця не приймала участі по справі, а відтак була позбавлена можливості надати відповідні докази щодо предмета спору, які мають важливе значення для розгляду цієї справи та значним чином впливають на її права та охоронювані законом права на проживання та нерухомість.

На підставі викладеного, заявниця була вимушена звернутись до суду з цією заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про перегляд заочного рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 02.08.2022 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду з вказаною заявою та прийнято заяву вказану заяву, прийнято заяву до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 19.09.2022 року сторони по справі не з`явились, однак до суду надійшла заява від представника заявниці про підтримання поданої заяви та її розгляд за його відсутності.

Також, до суду надійшла заява від представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про розгляд заяви за його відсутності.

У відповідності до ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи викладене, та у відповідності до ч.1 ст.287 ЦПК України, судом було ухвалено провести розгляд заяви ОСОБА_1 за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 19.09.2022 року.

Дослідивши та вивчивши заяву з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №520/14949/18, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач:

- не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також,

- не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, з аналізу вказаної норми законодавства вбачається, що для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих умов в сукупності у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки і не подав відзив з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №520/14949/18, судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 18.02.2019 року, з урахуванням внесених до нього виправлень, по цивільній справі №520/14949/18, визнано за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , на підставі договору найму (піднайму) житлового приміщення від 28 вересня 2018 року.

Зазначене рішення суду ухвалене судом за наслідком надання оцінки договору найму (піднайму) житлового приміщення, укладеного 28 вересня 2018 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , за умовами якого наймодавець ОСОБА_7 зобов`язується надати наймачеві ОСОБА_2 у володіння і користування вільне ізольоване житлове приміщення, придатне для постійного проживання в ньому за плату. За даним договором надається наступне житлове приміщення квартира АДРЕСА_1 , іменована за цим договором як «житло». Передача житлового приміщення здійснюється на підставі акту приймання-передачі житлового приміщення, не пізніше, ніж через 5 днів з моменту укладення даного договору (акт прийому-передачі житлового приміщення Додатком №1 до даного договору). Громадяни, що постійно проживають разом з наймачем, мають рівні права по користуванню місцями загального користування житлом. Відносини між наймачем і такими громадянами визначаються законом. Відповідальність перед наймодавцем за дії громадян, що постійно проживають із наймачем, у випадку порушення ними умов даного договору найму, несе наймач. Плата за приміщення становить 1100 гривень і вноситься в наступний термін до 20 числа кожного місяця. Даний договір укладено строком на 1 рік.

Заявницею до поданої заяви надано докази на підтвердження того, що вона ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_7 , яка в свою чергу померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вона ОСОБА_1 на момент розгляду справи була зареєстрована у спірній квартирі та була неповнолітньою, за наслідком чого суд вважає обґрунтованими доводи заявниці, що ОСОБА_7 у відповідності до положень ЦПК України, діяла як її законний представник, а відтак заявниця має право на звернення до суду з цією заявою, оскільки рішення суду впливає на її права та інтереси, як користувача нерухомого майна.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_7 належним чином не сповіщалась, приймаючи те, що усі судові повістки були скеровані на ім`я визначеного відповідача - ОСОБА_3 , а відтак не можуть бути належним повідомленням ОСОБА_7 .

Так, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції» (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania), 06 червня 2002 року).

Отже, з урахуванням вищевикладеного та дослідивши матеріали цивільної справи №520/14949/18, судом встановлено, що під час розгляду судом справи, ОСОБА_7 не була належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судового засідання, а відтак була позбавлена можливості скористатись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву та подати до суду докази на підтвердження своїх заперечень.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11. 1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи заявника, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені з урахуванням думки ОСОБА_7 та її дочки - ОСОБА_1 усі обставини справи та не були вивчені їх докази, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а відтак заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.02.2019 року, з урахуванням внесених з до нього виправлень ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 26.03.2019 року, по цивільній справі №520/14949/18 підлягає скасуванню.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою зокрема скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

До того ж, відповідно до ч. ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали позовної заяви, оскільки дана справа не належить до малозначних справ та не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.4 ст. 19 та ч. 4 ст. 274 ЦПК України, суд вважає, що слід призначити розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначити дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 187, 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнити.

Скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.02.2019 року, з урахуванням внесених з до нього виправлень ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 26.03.2019 року, по цивільній справі №520/14949/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням.

Розгляд справи призначити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи у залі № 226 Київського районного суду м. Одеси на 18 жовтня 2022 року о 10 годині 00 хвилин.

Визначити відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач, у відповідності до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, має право у строк для подання відзиву пред`явити зустрічний позов.

Визначити третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень на позовну заяву, до яких застосовуються правила встановлені частинами 3-6 статті 178 ЦПК України. Копія пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) пояснень до суду.

Роз`яснити позивачеві, що у разі отримання відзиву на позову заяву, позивач має право у відповідності до ст.179 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення відзиву на позову заяву, надати відповідь на відзив, з дотриманням правил встановлених ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Роз`яснити третій особі, що у разі отримання відзиву на позову заяву, третя особа має право у відповідності до ст. 181 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву, надати пояснення щодо відзиву, до яких застосовуються правила, встановлені частинами 3-6 статті 178 ЦПК України. Копія пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) пояснень до суду.

Роз`яснити відповідачеві, що у разі отримання відповіді на відзив, відповідач має право у відповідності до ст.180 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення відповіді на відзив, надати заперечення на відповідь на відзив, з дотриманням правил встановлених ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія заперечень та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/sud1512/.

Копію ухвали, пам`ятку про роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст. 43, ст. 49 ЦПК України, надіслати учасникам справи. Копію позовної заяви з доданими до неї документами надіслати відповідачам та третій особі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 21.09.2022 року.

Головуючий Калініченко Л. В.