Справа № 127/3866/22
Провадження 2/127/569/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2022 року
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
розглянувши в спрощеному провадженні цивільну справу №127/3866/22 за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
11.02.2022 року судом зареєстровано позов КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в загальній сумі 26 102,24 грн. (а.с. 1-5).
Позов мотивований тим, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», але в зв`язку з тим, що відповідачі вчасно не розраховувались за надані послуги, за період з 01.01.2019 року по 31.10.2021 року виник борг в сумі 25 561,72 грн. Крім того, за весь час прострочення сплати платежів відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних - 356,44 грн. та інфляційні - 184,08 грн.
КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» просило стягнути солідарно з відповідачів суму боргу з врахуванням 3% річних і інфляційних в загальному розмірі 26 102,24 грн., а також судовий збір.
Представник позивача - Коренюк М.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглядати дану справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила вимоги задоволити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явились з невідомих причин, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. Відзивів на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності не подавали.
Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЦК України.
Відповідачі ОСОБА_1 , на ім`я якого відкрито особовий рахунок, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Пунктами 1, 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною 1 статті 9 вищезазначеного закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно вимог частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території.
Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідачі не оплатили отримані послуги у встановленому порядку. Відповідно до оборотної відомості та розрахунку заборгованості (а.с. 8-10), за період з 01.01.2019 року по 31.10.2021 року виник борг в сумі 25 561,72 грн. За весь час прострочення сплати платежів відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних - 356,44 грн. та інфляційні - 184,08 грн.
Станом на день ухвалення рішення у даній справі борг залишається не погашеним. Розрахунок боргу відповідачі не оспорили.
Загальна сума боргу - 26 102,24 грн. підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі солідарно, згідно ст. 541 ЦК України.
Позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати на оплату судового збору - 2 481 грн. (а.с. 13, 14). Відповідно до ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256, 260, 261, 264, 509, 526, 541, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 20 вересня 2022 року.

Суддя: