Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2022 Справа №607/7521/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Бойко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Баранець Олени Андріївни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Баранець О.А. звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що вказана квартира належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності. У даному житлі зареєстрована його колишня дружина, відповідач ОСОБА_3 , однак остання за даною адресою не проживає більше трьох років, участь в утриманні житла не приймає, витрат на комунальні послуги не несе, що у свою чергу, перешкоджає йому вільно володіти і користуватися власним майном, а тому просить визнати її такою, що втратила право на житло.

Ухвалою судді від 06.07.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Баранець О.А. в судове засідання не з`явилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Попередньо звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечила.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 16.12.2013, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №301579596 від 26.05.2022.

Згідно будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 зареєстрована у вказаній квартирі з 21.02.2018, що також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Тернопільській області отриманими на запит суду 05.07.2022.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.03.2019 у справі №607/5257/18 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

31.05.2022 складено акт №б/н про встановлення факту не проживання осіб за місцем реєстрації, яким засвідчено, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації за адресою АДРЕСА_3 більше трьох років.

03.03.2022 ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 видане 03.03.2022, актовий запис №344).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Нормами статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї, як зазначено у частині другій статті 64 ЖК УРСР.

Відповідно до статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі статтею 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, оскільки він не в повній мірі може реалізувати свої права, пов`язані з володінням та розпорядженням власністю, відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік, відповідач позов визнає, тому права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову та визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Баранець Олени Андріївни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

Рішення складено та підписано 14.09.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук