Справа № 569/3515/22
13 вересня 2022 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,
за часті секретаря судового засідання Янок М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про поділ спільного майна подружжя,
учасники справи у судове засідання не з`явилися
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, у якому просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя між ним та ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб між сторонами був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області 25 травня 1997 року, актовий запис №26. Від шлюбу є троє дітей: повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В провадженні Рівненського міського суду знаходиться на розгляді цивільна справа № 569/1581/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, рішення на даний час не ухвалено. В період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 нами було придбане майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме:
- квартира АДРЕСА_1 ;
- крита стоянка № НОМЕР_1 , літера «Б-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
- нежитлове приміщення, гараж розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 26,9 кв.м.;
- земельна ділянка кадастровий номер : 56 254 554 00:01:001:0245 площею 0,0738 гектара, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;
- будинок, приміщення котельні, що заходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;
- квартира АДРЕСА_6 ;
- нежитлове приміщення, підвал, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , , загальною площею 15,1 кв.м.
Між позивачем та відповідачем відсутня домовленість щодо порядку поділу спільного майна подружжя в натурі, шлюбний договір не укладався, відсутня домовленість щодо визначення часток в спільній сумісній власності, відтак, позивач вважає, що спільне майно подружжя повинно ділитись між сторонами відповідно до Ѕ частки кожному. Позивач зазначає, що з урахуванням інтересів сторін, а також враховуючи, що позивачу на праві особистої приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_8 , тому, просить поділити спільне майно подружжя наступним чином:
- виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 :
1) квартиру АДРЕСА_1 ринковою вартістю 1 297 917 грн.;
3) криту стоянку № НОМЕР_1 , літера «Б-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ринковою вартістю 72 684 грн.;
5) нежитлове приміщення, гараж розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 26,9 кв.м. ринковою вартістю 107 541 грн.,
а всього майна на загальну суму 2 421 395 грн.
- виділити в особисту приватну власність ОСОБА_2 :
2) будинок, приміщення котельні, що заходиться за адресою: АДРЕСА_5 , ринковою вартістю 875 610 грн.;
3) квартиру АДРЕСА_6 , ринковою вартістю 1 446 147 грн.;
4) нежитлове приміщення, підвал, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , загальною площею 15,1 кв.м., ринковою вартістю 38 630 грн.,
а всього майна на загальну суму 2 742 808 грн.
Оскільки відповідачці виділяється в особисту приватну власність майно на загальну суму 2 742 808 грн., а позивачу на загальну суму 2 421 395 грн., то з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація в сумі 321 413 грн. у вигляді різниці вартості спільного майна подружжя.
Ухвалою суду від 13.04.2022 прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 14 червня 2022 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання 13.09.2022 позивач та його представниця не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідачка в судове засідання 13.09.2022 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала. Судові повістки направлені за адресою відповідачки, за якою останння згідно з відповіддю з Управління державної Міграційної служби в Рівненській області № 04/3013 від 22.03.2022 зареєстрована і проживає, повернуті до суду з відміткою пошти: вручено особисто адресату.
Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку учасників процесу, судом встановлено таке.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , повторно виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області 15.09.2003, сторони уклали шлюб 25.05.1997.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області 11.03.2005, у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Виконавчим комітетом Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області 12.02.2015, у сторін народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2014, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мечкало О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1204, копія витягу з Державного реєстру речових прав, відповідачка придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_9 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 27323613 від 26.09.2014, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_9 .
Згідно звіту про оцінку майна від 27.01.2022, що здійснений ТОВ "Тріумф-2020", квартира за адресою: АДРЕСА_9 , має ринкову вартість - 1 297 917,00 грн.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.03.2013, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС ПРЕСТИЖ БУД» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 406, позивач придбав криту стоянку №13, літера «Б-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 1530477 від 22.03.2013, за позивачем зареєстроване право власності на криту стоянку № НОМЕР_1 , літера «Б-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно звіту про оцінку майна від 26.01.2022, що здійснений ТОВ "Тріумф-2020", крита стоянка № 13, літера «Б-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , має ринкову вартість - 72 684,00 грн.
Відповідно до договору дарування від 14.01.2019, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Білотіл Е.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 51, позивач отримав в дарунок квартиру за адресою: АДРЕСА_8 .
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 152576844 від 14.01.2019, за позивачем зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_8 .
Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.09.2014, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мечкало О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1206, відповідачка набула право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_11 .
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 27328734 від 26.09.2014, за відповідачкою зареєстроване право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_11 .
Згідно звіту про оцінку майна від 26.01.2022, що здійснений ТОВ "Тріумф-2020", гараж за адресою: АДРЕСА_11 , має ринкову вартість - 107 541,00 грн.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.07.2011, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Мулявкою В.К. та зареєстрованого в реєстрі за № 2039, відповідачка придбала будинок, приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_5 .
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 10091190 від 05.07.2011, за відповідачкою зареєстроване право власності на будинок, приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_5 .
Згідно звіту про оцінку майна від 27.01.2022, що здійснений ТОВ "Тріумф-2020", будинок, приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_5 , має ринкову вартість - 875 610,00 грн.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.09.2014, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мечкало О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1205, відповідачка придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_12 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 27325829 від 26.09.2014, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_12 .
Згідно звіту про оцінку майна від 27.01.2022, що здійснений ТОВ "Тріумф-2020", квартира за адресою: АДРЕСА_12 , має ринкову вартість - 1 446 147,00 грн.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.09.2014, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мечкало О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1207, відповідачка набула у власність нежитлове приміщення, підвал за адресою: АДРЕСА_7 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 27331106 від 26.09.2014, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на нежитлове приміщення, підвал за адресою: АДРЕСА_7 .
Згідно звіту про оцінку майна від 26.01.2022, що здійснений ТОВ "Тріумф-2020", нежитлове приміщення, підвал за адресою: АДРЕСА_7 , має ринкову вартість - 38 630,00 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення міститься й в частині третій статті 368 ЦК України.
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, судом встановлено, що під час шлюбу сторони набули у власність таке майно:
- квартира АДРЕСА_1 ;
- крита стоянка № НОМЕР_1 , літера «Б-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
- нежитлове приміщення, гараж розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 26,9 кв.м.;
- земельна ділянка кадастровий номер : 56 254 554 00:01:001:0245 площею 0,0738 гектара, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;
- будинок, приміщення котельні, що заходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;
- квартира АДРЕСА_6 ;
- нежитлове приміщення, підвал, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , , загальною площею 15,1 кв.м.
Засади шлюбу, а також особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, визначає СК України.
Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).
Суд зазначає, що за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.
Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.
Статтею 63 СК України, встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.
Згідно з ч. 2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Верховний Суд у Постанові від 12.02.2020 по справі №725/1776/18 вказав, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
Аналогічна правова позиція викладена в п.п. 23, 24 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах у справі № 6-1587цс16 від 12.10.2016 зробив правовий висновок, згідно з яким, відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Правова позиція ВСУ у справі № 6-1568цс16 від 07.12.2016: належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.
Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.
До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).
Отже, спільне майно подружжя за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з урахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
Згідно з правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, наведеною у Постанові від 3 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи надані позивачем докази судом встановлено, що перелічене майно сторін було набуте за час перебування сторін у шлюбі, а відтак суд дійшов висновку про те, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними.
З огляду на викладене вище, позов про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя слід задовольнити.
Керуючись ст.7, 12, 17, 18, 76, 259, 263-265, 354 -355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :
- виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 :
1) квартиру АДРЕСА_1 , ринковою вартісно 1 297 917 (один мільйон двісті дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн.;
3) криту стоянку №13, літера "Б-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ринковою вартістю 72 684 (сімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.;
5) нежитлове приміщення, гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 26.9 кв.м., ринковою вартістю 107 541 (сто сім тисяч п`ятсот сорок один) грн.,
а всього майна на загальну суму 2 421 395 (два мільйони чотириста двадцять одна тисяча триста дев`яносто п`ять) грн.;
- виділити в особисту приватну власність ОСОБА_2 :
2) будинок, приміщення котельні, що заходиться за адресою: АДРЕСА_5 , ринковою вартістю 875 610 (вісімсот сімдесят п`ять тисяч шістсот десять) грн.;
3) квартиру АДРЕСА_6 , ринковою вартістю 1 446 147 (один мільйон чотириста сорок шість тисяч сто сорок сім) грн.;
4) нежитлове приміщення, підвал, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , загальною площею 15.1 кв.м., ринковою вартістю 38 630 (тридцять вісім тисяч шістсот тридцять) грн.,
а всього майна на загальну суму 2 742 808 (два мільйони сімсот сорок дві тисячі вісімсот вісім) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 321 413 (триста двадцять одну тисячу чотириста тринадцять) грн. у вигляді різниці вартості спільного майна подружжя.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_5 );
відповідачка: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Повне судове рішення складене та підписане 21.09.2022.
Суддя Левчук О. В.