ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1234/21
Провадження №2/477/251/22
13 вересня 2022 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем - Коцюрубенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області в заочному порядку за правилами загального позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, служба у справах дітей Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, про визначення місця проживання дітей,
01 липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визначити місце проживання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним за місцем його реєстрації або проживання. Стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він з відповідачкою знаходився в зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2011 року, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя. Працевлаштувавшись до військової частини НОМЕР_1 на посаду - інженер відповідачка перестала займися хатніми справами, годувати їжу, належним чином займатися дітьми, посилаючись на те, що вона працює та не має часу на дітей та домашні справи.
На сьогодні, діти проживають разом із ним, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок та земельну ділянку, що розташована за вказаною адресою, він подарував своїм дітям згідно з договором дарування. Відповідачка живе окремо, зовсім усунулася від виховання дітей, не цікавиться успіхами, не відвідує їх, не телефонує.
Він один займається вихованням дітей, піклується про них, забезпечує всім необхідним для розвитку, приймає участь у навчанні дітей. Офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, нормований робочий день, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Позивач вважає, що проживання дітей з відповідачкою суперечить їх інтересам та ставить під загрозу їх здоров`я, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Крім цього, виклик відповідача здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. Відзив відповідачем не подано.
Третя особа - орган опіки та піклування Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направив, причини суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлені належним чином.
Третя особа - служба у справах дітей Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, причину суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена належним чином. 21 липня 2021 року від начальника служби до суду надійшли письмові пояснення, в яких вона вказала, що комісією було прийнято рішення про доцільність визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком ОСОБА_1 .
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказане, тривалість розгляду справи, оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

В зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ухвали суду від 13 вересня 2022 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб від 26 квітня 2011 року, сторони уклали шлюб 26 квітня 2011 року, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 178. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінювала прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (а.с.14) .

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 (а.с. 15); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 червня 2014 року серії НОМЕР_4 (а.с. 16), де сторони вказані як батьки.

Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського області від 13 вересня 2022 року № 598 разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 проживають його діти: син - ОСОБА_3 , 2011 року народження, донька - ОСОБА_4 , 2014 року народження.

Як на доказ спільного проживання з дітьми позивач посилається на письмові пояснення односельців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили, що батько проживає разом з дітьми за вказаною вище адресою, піклується про них, веде господарство, працює. Діти доглянуті, виховані, відвідують Мішково-Погорілівську ЗОШ І-ІІ ступенів. Мати проживає окремо, тривалий час не з`являється (а.с. 21).

Житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка є спільною частковою власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по Ѕ частині, які належать їм на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 08 травня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою О.В., зареєстрованого в реєстрі № 374 (а.с. 22-23). Дарувальник ОСОБА_1 .

Зазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 травня 2019 року № 165941134 (а.с. 24).

З огляду на акт обстеження умов проживання будинок в якому проживають діти газифікований, підключений до електромережі, водопостачання. Будинок має три поверхи, в яких розміщено 7+2 кімнати, зал, хол, кухня, 2 санвузла, тераса, 2 балкони, гараж, є бесідка, двір, город. В кімнатах зроблений ремонт, просторіні, світлі, кожна дитина має свою кімнату. Умови проживання задовільні (а.с. 33). В будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . ОСОБА_2 зареєстрована в будинку, але не проживає більше шести місяців.

Діти навчаються в Мішково-Погорілівській загальної освіти І-ІІ ступенів.

Як вбачається з довідки, виданої Мішково-Погорілівською ЗОШ І-ІІ ступенів від 28.04.2021 року за вих. № 30 та характеристики учня, ОСОБА_3 навчається у четвертому класі. За час навчання мати не брала участі у навчанні та вихованні дитини, батьківські збори не відвідувала, навчанням та успіхами сина не цікавилася. З огляду на характеристику дитина зарекомендувала себе з позитивної сторони, має достатній рівень знань, активний на уроках, із задоволенням працює у групі, лідирує в групах, товариський. Батько систематично контролює навчання сина та відповідально ставиться до його виховання, регулярно відвідує батьківські збори та виконує рекомендації вчителя (а.с. 17-18).

З огляду на довідку, видану Мішково-Погорілівською ЗОШ І-ІІ ступенів від 28.04.2021 року за вих. № 31 та характеристику учня, ОСОБА_4 навчається в першому класі. З часу навчання мати дівчинки не брала участь у навчанні та вихованні дитини, батьківські збори не відвідувала, навчальними успіхами доньки не цікавиться. Аліса зарекомендувала себе як старанна, наполеглива учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Товариська, стримана, врівноважена, має авторитет серед товаришів. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки (а.с. 19-20).

Позивач працює на ТОВ «Ірбіс Компані» з 01 березня 2021 року по теперішній час на посаді технічного директора та за сумісництвом на посаді інженера з охорони праці, відповідно до довідок від 21 травня 2021 року № 34, 82 (а.с. 27,28). Має дохід (а.с. 29, 30, 31, 32).

З огляду на медичну довідку від 30 червня 2021 року, 12 серії ЯЯФ, №119181, позивач не має захворювань, які перешкоджають йому виконувати батьківські обов`язки (а.с.25).

Відповідно до частин 2, 8-10 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

З огляду на приписи частини 2 статті 155 ЦК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з частинами 1,2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частина 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачає, що держави - учасниці забезпечують те, що дитина не розлучається з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстко поводяться з дитиною або піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішенням щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Як встановлено судом, діти після припинення сумісного проживання сторін залишилися проживати разом із позивачем, яким для них створені відповідні для здорового розвитку умови.

Виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, як органом опіки та піклування наданий висновок, відповідно до якого з метою захисту прав, свобод та законних інтересів малолітніх дітей, вважає за доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з їх батьком ОСОБА_1 (а.с. 34-35).

У висновку зазначено, що сім`я проживала в АДРЕСА_2 . З моменту підписання матір`ю контракту на військову службу стосунки між батьками почали розладжуватися, почали мешкати окремо. Спочатку діти жили з матір`ю. З 10 жовтня 2020 року до батька переїхав син ОСОБА_3 , з ІНФОРМАЦІЯ_3 переїхала донька ОСОБА_4 . Позивач проживає разом з малолітніми дітьми, які є співаниками будинку, разом з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 влаштував дітей до Мішково-Погорілівської ЗОШ І-ІІ ступенів. Для дітей створені всі необхідні умови. 17 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей Мішково-Погорілівсько сільської ради із заявою, в якій вказала що не заперечує проти того, щоб визначити місце проживання дітей з батьком ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, беручи до уваги байдуже ставлення ОСОБА_2 до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, суд вважає позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітніх дітей разом із позивачем обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, оскільки в інтересах дітей для їх нормального розвитку та повноцінного життя, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно визначити з батьком - ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем його реєстрації або проживання.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_6 , судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_6 ;

відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 ;

третя особа - орган опіки та піклування Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, адреса: вул. Миру, 38, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, ;

третя особа - служба у справах дітей Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, адреса: вул. Миру, 38, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, .

Повний текст рішення складений та підписаний 20 вересня 2022 року.

Суддя В.В. Полішко