____________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2390/22
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, суд -
20.12.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та «ВІП-Рент» щодо автомобіля «RENAULT Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700/19- АVIS , згідно якого позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеного транспортного засобу, а саме «RENAULT Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Позивач, посилаючись на норми ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, які регламентують право страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, звернутись з вимогою у межах фактичних витрат до відповідача щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. .
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 13.07.2022 року прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Розгляд цивільної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст. 274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, в письмовій заяві зазначив, що розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, не заперечують проти ухвалення заочного рішення, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідно довідки відділу адресно-довідкової служби ГУ ДМС України в Одеській області від 12.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 22.07.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.39/.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся за адресою, яка вказана в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , будь-яких заяв та клопотань про відкладення слухання справи або про слухання справи за його відсутності до суду не надходило, телефонний зв`язок з відповідачем відсутній.
Правом на поданні відзиву відповідач не скористався, доводи позовної заяви не спростовано.
При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши за згодою представника позивача заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2020 року о 11 год.30 хв. в м.Одеса по вул. Шкільний Аеродром, біля будинку № 1/1 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «RENAULT Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальних збитків.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 гривень 40 копійок. Вказана постанова набрала законної сили 26.05.2020 року./а.с.4/.
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з частиною 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані вище обставини доказуванню не підлягають.
Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Статтею 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до п. «г» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1 статті 33 цього закону.
Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка.
З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
10.03.2020 року Підприємство з Іноземними Інвестиціями «ВІП-Рент», яке є власником автомобіля «RENAULT Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку. /а.с.20,21/.
10.03.2020 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу/дефектна відомість/./а.с.22/
Позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків.
У зв`язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події, тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь потерпілої особи у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 2481,00 гривень, які були сплачені позивачем при подачі позову до суду, також підлягають задоволенню./а.с.3/ .
Керуючись ст.ст.1187,1191 ЦК України, ст.ст. 22,38, 39,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 14.09.2022 року.
Суддя Гниличенко М. В.