ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5582/22 Справа № 216/3913/17 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:

позивач- ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року, яка постановлена суддею Бутенко М.В., в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння та призначено судове засідання на 23 листопада 2017 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05 грудня 2018 року справу передано для розгляду судді Бутенко М.В.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпроптровської області від 31 липня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння переведено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

31.07.2020 року через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1 було подано уточнену позовну заяву, питання про прийняття якої не було вирішено судом.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпроптровської області від 12 серпня 2021 року відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним, про скасування здійсненої 17.12.2013 року реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я ОСОБА_4 за № 4044725.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_5 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при розгляді питання про прийняття уточненої позовної заяви не взято до уваги вимоги ч.3 ст. 49 ЦПК України відповідно до якої сторона до закінчення підготовчого засідання має право на подання уточненої позовної заяви.

Висновки суду щодо невручення відповідачу уточненої позовної заяви є помилковими, оскільки уточнена позовна заява була вручена представнику відповідача ОСОБА_6 в залі судового засідання, невідповідність заяви вимогам ст.. 175 ЦПК України не є підставою для відмови у прийнятті уточненої позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка зазначена у п.6 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не направлено копії уточненої позовної заяви з додатками відповідачу. Крім цього, зазначена заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: не зазначено ціну позову, не сплачено судовий збір.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті уточненої позовної заяви не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку статті 353 ЦПК України.

Наслідком відмови у прийнятті уточненої позовної заяви є повернення такої заяви позивачу.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (частина дев`ята статті 10 ЦПК України).

У справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Таким чином, апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України.

Зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови у прийнятті уточненої позовної заяви є повернення такої заяви, яка, у свою чергу, може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з матеріалами справи позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння та призначено судове засідання на 23 листопада 2017 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12 грудня 2017 року прийнято до провадження суддею Онопченко Ю.В. та призначено справу до розгляду на 18 квітня 2018 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05 грудня 2018 року справу передано судді Бутенко М.В., розгляд якої призначено на 12 березня 2019 року.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Системний аналіз положень статей 49, 279 ЦПК України дає підстави стверджувати, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, то зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі, оскільки підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпроптровської області від 31 липня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння, суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання по справі на 11.11.2020 року.

31.07.2020 року через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1 було подано уточнену позовну заяву в якій позивач просить визнати договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 недійсним та скасувати реєстрацію права власності на зазначене домоволодіння на ім`я ОСОБА_4 за №4044725.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що позивачем подано уточнену позовну заяву в межах визначених п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, тобто до закінчення підготовчого засідання.

Висновки суду першої інстанції щодо не направлення позивачем ОСОБА_1 копії позовної заяви разом з додатками відповідачу, є помилковими, оскільки відповідно до протоколу судового засідання від 27 квітня 2021 року (а.с. 215) в судовому засіданні вирішувалось питання щодо прийняття уточненої позовної заяви. В судовому засіданні від 27.04.2021 року оголошено перерву за клопотанням представника відповідача ОСОБА_6 , для ознайомлення з уточненим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Таким чином представник відповідача наділений такими ж правами та обов`язками, як і сторона яку він представляє, у зв`язку з чим вважається, що відповідач повідомлений про надходження уточненої позовної заяви через свого представника, письмових заяв, щодо обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії від відповідача не надходило, обмежувальних приписів в ордері не зазначено.

Згідно п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. ст.. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув та безпідставно відмовив у прийнятті уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування нерухомого майна недійсним, про скасування здійсненої 17.12.2013 року реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я ОСОБА_4 за № 4044725.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалу до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року скасувати, направити цивільну справу до суду першої інстанції для для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: