Справа № 392/1831/21
Провадження № 2/392/265/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Березія Ю.А.,

секретар Руда А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача

адвоката Шевченка М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути із Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на її користь вихідну допомогу при звільненні у розмірі 679206 гривень та 100000 гривень у відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-7).

Позов мотивовано тим, що позивач проходила службу в органах місцевого самоврядування на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області з 9 листопада 2017 року по 27 листопада 2020 року.

Відповідно до запису трудової книжки № 25 від 9.11.2017 року позивач призначена на посаду керуючого справами виконавчого комітету Смолінської селищної ради на підставі рішення сесії селищної ради від 9.11.2017 року № 4.

Позивач зазначила, що 27 листопада 2020 року без повідомлення про звільнення, на підставі рішення селищної ради її було звільнено із займаної посади із зазначенням підстави звільнення припинення повноважень на підставі статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні.

Позивач звернула увагу на те, що вказана стаття не передбачає звільнення із посади керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету у зв`язку із припиненням повноважень відповідної ради. Жодна стаття Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", як і положення Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" не передбачають припинення повноважень керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету селищної ради у разі припинення повноважень радою відповідного скликання.

Позивач вважає, що посада керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету відноситься до виконавчих органів ради, відповідно до статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а стаття 20 цього Закону зазначає, що перевибори сільських, селищних, міських голів, зміна керівників органів місцевого самоврядування не є підставою для припинення служби посадовими особами виконавчих органів рад, їх секретарів, крім працівників патронатної служби.

Позивач зазначила, що якщо в статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачено припинення повноважень керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету селищної ради у разі закінчення строку повноважень ради відповідного скликання, то застосування вказаної статті у формулюванні запису при звільненні в трудовій книжці є невірним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Позивач вважає, що розірвання трудового договору відбулося на підставі частини п`ятої статті 41 Кодексу Законів про працю України (надалі КЗпПУ): припинення повноважень посадовою особою за ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Позивач звернула увагу на те, що у рішенні сесії ради про припинення повноважень посадової особи керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Смолінської селищної ради від 27.11.2020 року неправильно записано прізвище позивача як ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 (прізвище дружини після реєстрації шлюбу).

Позивач зазначила, що відповідно до розпорядження селищного голови від 5.06.2020 року № 50-в позивач із 21 червня 2020 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому позивач вважає, що на момент звільнення роботодавцем порушено норми статті 184 КЗпПУ.

Позивач заявила про те, що за весь цей період вона зазнала важких моральних страждань, адже неодноразово при зверненні до селищного голови Смолінської селищної ради ОСОБА_4 із законними вимогами щодо виплати їй вихідної допомоги при звільненні отримувала відмову у виплаті вихідної допомоги у грубій формі та образливі зауваження.

Позивач вважає, що роботодавець повинен виплатити їй вихідну допомогу у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток, відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпПУ в сумі 679206 гривень та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100000 гривень.

2. Стислий виклад заперечень відповідача.

12 травня 2022 року представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачеві у задоволенні позову (а.с. 42-45, 64-67).

Відзив мотивовано тим, що позивач проходила службу в Смолінській селищній раді на посаді керуючого справами виконавчого комітету Смолінської селищної ради, на яку була затверджена рішенням сесії № 4 від 9.11.2017 року, відповідно до положень п. 5 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Представник відповідача вважає, що позивач реалізувала своє право на службу в органах місцевого самоврядування на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а не на підставі норм Кодексу законів про працю України.

Щодо припинення повноважень представник відповідача зазначив, що в Україні у неділю 25 жовтня 2020 року відбулися чергові місцеві вибори, на яких були обрані депутати сільських, селищних і міських рад та сільських, селищних і міських голів.

27 листопада 2020 року за результатами підсумків голосування в багатомандатних виборчих округах з виборів Смолінської селищної ради та голови визнано повноваження новообраних депутатів та голови Смолінської селищної ради. Рада минулого скликання припинила свої повноваження.

Представник відповідача зазначив, що оскільки виконавчий комітет ради утворюється відповідною радою виключно на строк її повноважень і здійснює свої повноваження до формування нового складу виконавчого комітету, то з урахуванням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" новоствореною селищною радою було прийняте рішення про утворення та затвердження нового складу виконавчого комітету Смолінської селищної ради (рішення № 13 від 27.11.2020 року).

Представник відповідача вважає, що позивач помилково тлумачить положення статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Представник звернув увагу на те, що позивача затверджено на посаду керуючого справами виконавчого комітету Смолінської селищної ради та припинено її повноваження рішенням на пленарному засіданні ради більшістю депутатів від загального складу ради.

Позивачем не оскаржено рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування, яке на теперішній час є чинним.

3. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

23 грудня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 28).

4 липня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 78).

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Зміст спірних правовідносин.

Предметом спору у цій справі є право позивача ОСОБА_1 на вихідну допомогу при припиненні трудового договору, що передбачено статтею 44 КЗпП України та відшкодування моральної шкоди.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

У трудовій книжці позивача ОСОБА_1 між інших записані наступні відомості про трудову діяльність у Смолінській селищній раді:

запис № 25 від 9.11.2017 року призначена на посаду керуючого справами виконавчого комітету Смолінської селищної ради. Збережено 11 ранг шостої категорії посад посадової особи місцевого самоврядування, підстава - рішення сесії від 9.11.2017 року № 4;

Запис № 26 від 27.11.2020 року повноваження припинено у зв`язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету Смолінської селищної ради, ч.1 ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підстава рішення Смолінської селищної ради № 4 від 27.11.2020 року (а.с. 10-20).

Підстави припинення трудового договору та формулювання причин звільнення позивач ОСОБА_1 не оскаржила у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 2 рішення Смолінської селищної ради від 27.11.2020 року № 4 припинено повноваження керуючого справами виконавчого комітету Смолінської селищної ради Нехайчук Ольги Олександрівни (а.с. 21).

Рішення органу місцевого самоврядування на час розгляду справи є чинним.

Згідно з інформацією, яка міститься у розрахункових листах позивача ОСОБА_1 , у січні 2020 року нараховано грошові кошти в сумі 37725,87 грн, у лютому 2020 року - 75486 грн (а.с. 23, 24).

5 червня 2020 року селищним головою ухвалено розпорядження № 50-в, відповідно якому ОСОБА_1 , керуючій справами виконавчого комітету Смолінської селищної ради, надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.06.2020 року (а.с. 25).

Відповідно до протоколу № 1 від 27.11.2020 року засідання першої сесії Смолінської селищної ради восьмого скликання ухвалено наступні рішення:

№ 1 про результати виборів депутатів Смолінської селищної ради та Смолінського селищного голови та визнання їх повноважень;

№ 4 про припинення повноважень заступника Смолінського селищного голови, керуючого справами виконавчого комітету Смолінської селищної ради та секретаря виконавчого комітету Хмелівської сільської ради;

№ 13 про затвердження кількісного складу виконавчого комітету Смолінської селищної ради (а.с. 47-58, 70-75).

Згідно з довідкою про доходи в Смолінській селищній раді, за період з 1.01.2019 року по 31.12.2019 року позивачеві ОСОБА_1 нарахована загальна сума доходу 199526,76 грн (а.с. 115).

3. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Суд врахував усі докази, які надані учасниками справи.

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

4.1. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Правовідносини стосовно яких виник спір, врегульовано положеннями законодавства України про працю з урахуванням особливостей Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" та Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

4.3. Зокрема, Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" врегульовано правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

4.4. Статтею 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

4.5. Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости шляхом затвердження відповідною радою.

4.6. Згідно з частиною першою статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

4.7. Пунктом 3 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск.

4.8. Відповідно до частини восьмої статті 45 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження місцевої ради, обраної на позачергових, повторних або перших виборах, закінчуються в день відкриття першої сесії ради, обраної на наступних (чергових або позачергових) виборах.

4.9. Статтею 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Сільська, селищна, міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

Секретар сільської, селищної, міської ради входить до складу виконавчого комітету відповідної ради за посадою. Сільська, селищна, міська рада за пропозицією сільського, селищного, міського голови може прийняти рішення про входження старост до складу виконавчого комітету відповідної ради за посадою.

Очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради. У виконавчому комітеті сільської ради функції секретаря виконавчого комітету за рішенням ради може здійснювати секретар відповідної ради.

Особи, які входять до складу виконавчого комітету, крім тих, хто працює у виконавчих органах ради на постійній основі, на час засідань виконавчого комітету, а також для здійснення повноважень в інших випадках звільняються від виконання виробничих або службових обов`язків з відшкодуванням їм середнього заробітку за основним місцем роботи та інших витрат, пов`язаних з виконанням обов`язків члена виконавчого комітету, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

На осіб, які входять до складу виконавчого комітету ради і працюють у ньому на постійній основі, поширюються вимоги щодо обмеження сумісності їх діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для сільського, селищного, міського голови.

Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

До складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради не можуть входити депутати відповідної ради, крім секретаря ради.

4.10. Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб.

4.11. При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток (стаття 44 КЗпП України).

4.12. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

4.13. При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком (стаття 238 КЗпП України).

5. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

5.1. Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

5.2. Аргументи позивача зводяться до того, що 27 листопада 2020 року вона була звільнена із займаної посади без відповідного повідомлення, з неправильним формулюванням причин звільнення, а саме безпідставного посилання на припинення повноважень відповідно до статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Позивач вважає, що розірвання трудового договору відбулося на підставі частини п`ятої статті 41 КЗпП України, за ініціативи уповноваженого органу, а тому вона має право на виплату вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячного середнього заробітку в сумі 679206 гривень та відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 гривень.

5.3. Аргументи відповідача щодо заперечення позовних вимог полягають у наступному.

Позивач не оскаржила рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування, яке на теперішній час є чинним.

Позивач була затверджена на посаду керуючого справами виконавчого комітету Смолінської селищної ради та припинено її повноваження за рішенням на пленарному засіданні ради більшістю депутатів від загального складу ради.

На думку представника позивач помилково тлумачить положення статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Представник зазначив, що оскільки виконавчий комітет ради утворюється відповідною радою виключно на строк її повноважень і здійснює свої повноваження до формування нового складу виконавчого комітету, то з урахуванням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" новоствореною селищною радою було прийняте рішення про утворення та затвердження нового складу виконавчого комітету Смолінської селищної ради та припинення повноважень попереднього складу виконавчого комітету ради.

5.4. У вимірі встановлених обставин і правового регулювання спірних правовідносин суд зазначає, що виконавчий комітет Смолінської селищної ради є виконавчим органом, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Після закінчення повноважень ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Тобто, керуючий справами виконавчого комітету ради затверджується відповідною радою в межах строку її повноважень та здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету, а отже зазначена посада є виборною посадою та затверджується відповідною радою.

У даному випадку обставини звільнення позивача з посади не є такими, що виникли з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

У цьому аспекті суд погоджується з доводами відповідача про те, що посилання позивача на приписи статті 44 КЗпП України щодо права на одержання вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячного середнього заробітку є помилковим, як і аргументи позивача про те, що розірвання трудового договору відбулося на підставі частини п`ятої статті 41 КЗпП України, за ініціативи роботодавця.

Вимоги позивача щодо стягнення вихідної допомоги грунтуються на помилковому трактування норм матеріального права, а саме статей 20 і 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", які в сукупності з приписами Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлюють спеціальний режим правового регулювання порівняно з нормами законодавства, які регулюють трудові правовідносини.

Правовий аналіз чинного законодавства та підстави встановлених судом обставин справи вказує на те, що позивач була прийнятий на службу в органи місцевого самоврядування шляхом затвердження відповідною радою і звільнення з посади відбулося у зв`язку із закінченням строку повноважень ради.

Позивач у встановленому порядку не оскаржила рішення ради про припинення її служби в органах місцевого самоврядування, тому для стягнення з відповідача вихідної допомоги суд не має законних підстав.

Щодо запису № 26 від 27.11.2020 року в трудовій книжці позивача такого змісту "Повноваження припинено у зв`язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету Смолінської селищної ради, ч.1 ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підстава рішення Смолінської селищної ради № 4 від 27.11.2020 року", суд зазначає, що даний запис зроблено на підставі рішення першої сесії селищної ради восьмого скликання, правомірність якого позивачем не оскаржувалась та не була предметом розгляду в межах позовних вимог, тому аргументи позивача в цій частині не спростовують висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є похідними від первісної вимоги щодо стягнення вихідної допомоги, а тому також не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 вересня 2022 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Смолінська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, вул. Казакова, 39 в смт Смоліне Новоукраїнського району Кіровоградської області, .

Головуючий

суддя