ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1422/21 Номер провадження 22-ц/814/1456/22Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Державного підприємств «СЕТАМ» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, треті особи - Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгеній Олексійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія»,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Державного підприємств «СЕТАМ» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на виконанні Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 51296706 від 02.06.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/543/696/2013, виданого 22.07.2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» боргу в сумі 3686244,25 грн.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» 22.12.2020 року відповідачем передано на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ» нерухоме майно: 1/2 частину земельної ділянки, площею 2,12 га, кадастровий номер :00:004:0413, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, Хомутецька сільська рада яка належала боржнику ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

11 січня 2021 року проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна лоту № 458972 1/2 частина земельної ділянки, площею 2,12 га, кадастровий номер :00:004:0413, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, Хомутецька сільська рада, а позивача визнано переможцем торгів. Стартова та продажна ціна лоту становила 71350,00 грн.

18.01.2021 року на рахунок Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) за придбане в результаті торгів майно, позивач сплатив кошти в сумі 67782,50 грн., тобто всю вартість продажу земельної ділянки з врахуванням гарантійного внеску 3567,50 грн., а всього 71350 грн.

25.01.2021 року державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) складено акт про проведені торги з реалізації арештованого нерухомого майна, який того ж дня затверджений начальником Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

З метою набуття та реалізації права власності на 1/2 частину земельної ділянки, яку було придбано на електронних торгах, позивач звернувся до Приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. для отримання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та реєстрації речових прав.

Постановою приватного нотаріуса від 27.04.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), оскільки вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України, у відповідності до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, так як Ѕ частина земельної ділянки, площею 2,12 та, кадастровий номер :00:004:0413, яка була продана на електронних торгах була набута у власність попереднім власником в процесі розпаювання, а саме: виділення в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства і вважається земельною ділянкою (паєм), що підпадає під дію пункту 15 перехідних положень Земельного кодексу України, який встановлює мораторій (заборона) на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 51296706 від 02.06.2016 року, встановлено, що Листом від 28.01.2019 року вих. № 81, виконавчий комітет Хомутецької сільської ради повідомлено Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), що земельна ділянка, площею 2,12 га, кадастровий номер :00:004:0413, згідно облікових даних є часткою паєм.

Позивач вважав, що Миргородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) не в достатній мірі була проведена перевірка набуття права власності боржником на вище вказану земельну ділянку та належність ділянки а також її реалізація в період дії мораторію (заборони) на продаж земель сільськогосподарського призначення.

Таким чином вважав, що недійсність вище вказаного правочину - продажу через електронні торги майна боржника - земельної ділянки виділеної в натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю) для ведення особистого селянського господарства, передбачена п. «б» п. 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, а відтак електронні торги від 11 січня 2021 року не відповідають вимогам законодавства та є нікчемними.

Просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме: стягнути з Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на його користь грошові кошти в сумі 67782,50 грн. сплачені ним, як переможцем електронних торгів, проведених 11.01.2021 року з продажу 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,12 га, кадастровий номер :00:004:0413, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, Хомутецька сільська рада та стягнути з Державного підприємства "Сетам" на його користь грошові кошти в сумі 3567,50 грн., сплачені ним як гарантійний внесок для участі в електронних торгах з продажу Ѕ частини земельної ділянки, площею 2,12 га, кадастровий номер :00:004:0413, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, Хомутецька сільська рада. Просив також стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначає, що місцевим судом не взято до уваги, що на час проведення електронних торгів було встановлено мораторій на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Представником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» надано до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, у доводах яких звертає увагу суду на те, що позивачем обрано не належний спосіб захисту свого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.3 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження № 51296706 від 02.06.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/543/696/2013, виданого 22.07.2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» боргу в сумі 3686244,25 грн. (а.с.75,81).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2016 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження по стягненню із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» боргу в сумі 3686244,25 грн. (а.с.76).

Згідно свідоцтва про право на спадщину серії ВРН номер 517180 виданого 19.10.2011 державним нотаріусом Першої миргородської нотаріальної контори Бобир О.Ю. встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем після померлої ОСОБА_4 , спадщиною є земельна ділянка розміром 2,12 га, розташована на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, земля передана для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233785 виданого Миргородським районним відділом земельних ресурсів 14 липня 2003 року та зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею (а.с.53).

22 грудня 2020 року організатором торгів ДП «СЕТАМ» опубліковано оголошення про проведення торгів з примусової реалізації вищевказаної земельної ділянки, номер лоту 458972, дата торгів 11.01.2021 року, стартова ціна 71 350,00 грн., гарантійний внесок 3 567,50 грн.

11 січня 2021 року позивачем подано заявку на участь у торгах за лотом № 458972 та сплачено на адресу ДП «СЕТАМ» гарантійний внесок у розмірі 3567,50 грн., тим самим його було допущено до участі у цих торгах (а.с. 6).

11 січня 2021 року проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна лоту № 458972 1/2 частина земельної ділянки, площею 2,12 га, кадастровий номер :00:004:0413, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, Хомутецька сільська рада, а позивача визнано переможцем торгів, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 521211 від 11.01.2021 року (а.с. 7). Стартова та продажна ціна лоту становила 71350,00 грн.

18.01.2021 року на рахунок Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) за придбане в результаті торгів майно, позивачем сплачено кошти в сумі 67782,50 грн. (а.с. 9)

25.01.2021 року державним виконавцем міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) складено акт про проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,12 га, кадастровий номер :00:004:0413, місце розташування: Полтавська область, Миргородський район, Хомутецька сільська рада. Переможцем електронних торгів 521211 від 11.01.2021 визнано позивача ОСОБА_1 (а.с. 13).

Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. постановою від 27.04.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), оскільки вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України, у відповідності до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, так як Ѕ частина земельної ділянки, площею 2,12 та, кадастровий номер :00:004:0413, яка була продана на електронних торгах була набута у власність попереднім власником в процесі розпаювання, а саме: виділення в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства і вважається земельною ділянкою (паєм), що підпадає під дію пункту 15 перехідних положень Земельного кодексу України, який встановлює мораторій (заборона) на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення (а.с.14).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка, площею 2,1164 га, кадастровий номер :00:004:0413, місце розташування: Полтавська область, Миргородський район, Хомутецька сільська рада, має цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, землі сільськогосподарського призначення (а.с. 10-12).

Згідно повідомлення виконавчого комітету Хомутецької сільської ради Миргородського району від 28.01.2019 року згідно облікових даних за ОСОБА_2 значиться Ѕ частини земельної ділянки (частка пай), що розташована на території сільської ради (кадастровий номер :00:004:0413) в розмірі 2,12 га для ведення особистого селянського господарства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що мораторій на продаж земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства поширюється на земельні ділянки, виділені в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв). Отже на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0413 не може поширюватись дія мораторію, оскільки вона не є земельною ділянкою, виділеною в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства.

При цьому судом вказано, що будьяких доказів, що земельна ділянка, попередньому власнику була виділеною в натурі (на місцевості) як власнику земельної частки (паю) для ведення особистого селянського господарства в свідоцтві про право на спадщину не зазначено та позивачем не надано.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення правочину) встановлено заборону не тільки на відчуження, а і на зміну цільового призначення земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи Витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0413, цільове призначення зазначеної земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 10).

Отже, висновок суду першої інстанції щодо недоведеності обставин, за умовами яких на спірну земельну ділянку не поширюється дія мораторію, колегія суддів вважає помилковим.

При цьому, не зазначення в свідоцтві про право на спадщину, що земельна ділянка, попередньому власнику була виділеною в натурі (на місцевості) як власнику земельної частки (паю) для ведення особистого селянського господарства не може бути розцінено судом як належний та допустимий доказ.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Загальним правовим наслідком недійсності правочину (ст. 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у зв`язку із вчиненням особами нікчемного правочину та внаслідок визнання його недійсним. Реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні нікчемного (визнаного недійсним) правочину.

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного (нікчемного) правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Відповідно до підпункту «б» п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення правочину) до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається: купівля - продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до ч. 2 ст. 37 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Таким чином, оборотоздатність земельних ділянок, які перебувають у власності громадян, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв) є обмеженою.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на дату проведення електронних торгів), реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. цього 56 Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Отже, недійсність угод про відчуження земельних ділянок, які підпадають під дію мораторію, у тому числі примусова реалізація арештованого майна боржника відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», прямо визначена приписами чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Встановлено, що Миргородським міськрайонним ВДВС Північно-Східного МУМЮ (м. Суми) було передано на продаж та продано позивачу на електронних торгах, організація та проведення яких здійснювалось ДП «Сетам», нерухоме майно боржника, на відчуження якого встановлена законодавча заборона, з наведеного слідує, що такий правочин є нікчемним, а отже підлягають застосуванню визначені законодавством наслідки.

Оскільки, визнання нікчемного правочину недійсним законом не передбачено, ОСОБА_1 , як покупець за нікчемним правочином, вірно обрав спосіб захисту свого порушеного права, та правомірно пред`явив вимогу про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/12944/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності (нікчемності) правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникли права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, відтак, стягнення з відповідачів коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, є обґрунтованим.

Позивачем на рахунок ДП «Сетам» сплачено гарантійний внесок для участі у оголошених торгах у розмірі 3567,50 грн (а.с. 6) та на рахунок Миргородського МВ ДВС Північно-Східного МУ МЮ (м. Суми) сплачено кошти за придбання земельної ділянки у розмірі 67782,50 грн (а.с. 9), отже вказані кошти підлягають стягненню на користь позивача.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення місцевого суду, та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2022 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Державного підприємств «СЕТАМ» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, треті особи - Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгеній Олексійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» - задовольнити.

Стягнути з Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 67782 грн. 50 коп., сплачені переможцем електронних торгів, проведених 11.01.2019 року, з продажу Ѕ частинм земельної ділянки площею 2,12 га, кадастровий номер :00:004:0413, що розташована за адресою: Полтавська область, Миргородський район, Хомутецька сільська рада.

Стягнути з Державного підприємств «СЕТАМ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3567 грн. 50 коп., сплачені ОСОБА_1 як гарантійний внесок для участі в електронних торгах.

Стягнути з Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та Державного підприємств «СЕТАМ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору по 1135 грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак