Номер провадження: 22-ц/813/5306/22
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Одесагаз» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021року, ухваленого під головуванням судді Поліщук І.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Одесагаз» (далі АТ «Одесагаз») про захист прав споживача, в якому просив:

- визнати дії ПАТ «Одесагаз» щодо від`єднання буд. АДРЕСА_1 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ) від газопостачання на підставі акту № 00568 від 24.12.2019 року та акту від 24.12.2019 року незаконними;

- стягнути з ПАТ «Одесагаз» матеріальні та моральні збитки рівномірно у сумі 5000грн. на користь позивача;

- витребувати від відповідача Акт балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін;

- визнати повідомлення відповідача №1 від 13.01.2020 року про періодичну повірку лічильника газу для буд. АДРЕСА_1 , незаконним та скасувати це повідомлення;

- визнати дії АТ «Одесагаз» щодо безпідставного припинення газопостачання побутовим споживачам, зокрема 24.12.2019 року ОСОБА_1 порушенням законодавства про захист економічної конкуренції передбаченим пунктом другим статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді дій суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживача.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , будинок приєднаний до мережі газопостачання та має особовий рахунок НОМЕР_1 .

Між позивачем та відповідачем укладений Договір про приєднання до Договору про постачання природного газу побутовим споживачам, згідно з Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Використання природного газу може здійснюватися Споживачем виключно на власні побутові потреби, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відносини Сторін, що є предметом цього Договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Законом України Про ринок природного газу, Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494. Отже, враховуючі ту обставину, що позивачем сплачувались рахунки за спожитий природний газ, він є таким що приєднався до Договору постачання природного газу побутовим споживачам, та між позивачем і АТ «Одесагаз» виникли правовідносини врегульовані вказаним договором. Позивач зазначав, що 24.12.2019 року до нього прийшли два представника АТ «Одесагаз» з метою перевірки газового обладнання. Зайшовши до будинку, ці працівники відкрили крани на газовій пліті (з метою перевірки роботоспроможності), а коли кухня наповнилась газом заявили, що є утеча газу та склали відповідний акт за підписом слюсаря ОСОБА_2 . При цьому другий представник не підписався, хоча акт складають три особи за участі сторонньої особи - норма закону, тобто акт є неналежним та недопустимим доказом. В акті на відключення зазначена причина обстеження - утеча газу.

Позивач вважає, що відповідач, ще не зайшовши до будинку позивача вже знав, що є утеча - це випливає зі змісту причини обстеження. При цьому де саме є утеча газу відповідач не зазначив, в акті вказана установка трійника та додаткових приборів. Які саме додаткові прибори відповідачем не зазначено, у договорі зазначено що саме позивач повинен викликати відповідача при утечі газу, але ж позивач нікого не викликав.

Позивач вважає, що представники АТ «Одесагаз» зловживають владою та таким чином вимагають від нього гроші, так як його будинок від`єднаний від газу за порушення, що зазначені у акті № 00568 від 24.12.19р., але числові значення споживання газу у акті не зазначено як і не вказано які саме прибори були підключені, не вказана потужність цих приладів. Тобто не відомо скільки саме газу позивач повинен споживати за законом, і скільки газу споживає фактично. Вказані показники лічильника 05139, у той же час позивачем сплачено по показники 06000. Порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам прописаний у розділі 7 Кодексу та має вичерпний перелік, до якого не належить підстава, що зазначена акті № 00568.

ОСОБА_1 також зазначив, що 26.12.2019 р. написав заяву до відповідача про підключення газу, яку він і виконав. Тобто 26.12.2019р. в 15 годин його дім був приєднаний до системи газопостачання, але ніяких документів про приєднання відповідач не надав. Навпаки, хамів, принижував, та вимагав від нього підпису на акті розмежування відповідальності за лічильник, який знаходиться на вулиці у вільному доступі. Факт підключення будинку позивача до газопровіду і підтверджує неправомірне відключення його будинку від газу та доказує нікчемність актів про відключення. Свої договірні обов`язки позивач виконував добросовісно, тому у АТ «Одесагаз» не було підстав для припинення газопостачання.

Позивач вважає, що відповідач незаконно позбавив його конституційного права на гідний рівень життя двоє суток. Весь цей час позивач незаконно був позбавлений гарячої їжі, його дім охолов, він дві доби потерпав від холоду, не спав, витрачав кошти на приїзд до відповідача, для надання заяви до суду. Обмеження основних Конституційних прав дорівнює завданню значних збитків, а тому йому нанесена моральна та матеріальна шкода, розмір яки він визначив у сумі по 5000 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнані дії ПАТ «Одесагаз» щодо від`єднання буд. АДРЕСА_1 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ) від газопостачання на підставі акту № 00568 від 24.12.2019 року та акту від 24.12.2019 рокунезаконними.

Визнано повідомлення ПАТ «Одесагаз» №1 від 13.01.2020 року про періодичну повірку лічильника газу для буд. АДРЕСА_1 незаконним.

Стягнуто з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 381 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Одесагаз» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, у задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не прийняв до уваги важливих фактів, щодо правомірності дій АТ «Одесагаз», також вважає, що права позивача порушені не були, а тому відсутні підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Учасники справи про призначене судове засідання на 21 вересня 2022 року були сповіщені належним чином (а.с. 218-219).

Від ОСОБА_3 , представника АТ «Одесагаз» до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ «Одесагаз» (а.с. 220-221, зв.б.).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , встановлено лічильник природного газу Elster ВК- 34Т заводський номер 7512780.

24.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 було проведене відключення подачі природного газу, що зафіксовано в Акті на відключення № 6428 від 24.12.2019 року.

24.12.2019 року представниками оператора ГРМ за адресою позивача було складено Акт порушення №00568 від 24.12.2019 року - несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, та виник витік природного газу.

З метою запобігання аварійної ситуації було проведене відключення подачі природного газу, що зафіксовано в Акті на відключення №6428 від 24.12.2019 року.

26.12.2020 р. після написання позивачем відповідної заяви за вхід. №1366 від 26.12.2019 р., газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 було відновлене, що підтверджується Актом на підключення № 6440 від 26.12.2019 р.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про захист прав споживача, суд першої інстанції виходив з наступних обставин.

Закон України «Про ринок природного газу» розділив функції постачання та розподілу природного газу з 1 липня 2015 року АТ «Одесагаз», як Оператор ГРМ здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу», державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКГІ) у межах повноважень, визначених Законом та іншими актами законодавства.

Умови Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу, який розміщений на офіційному сайті НКРЕКП та АТ «Одесагаз» та/або в друкованих виданнях Одеської області, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Фактом приєднання споживача до умов Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до положень глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс), Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285 (далі - Правила безпеки), та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання у встановленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання- передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що в акті товариства № 00568 від. 24.12.2019 року виявлене порушення Споживачем, а саме: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, при цьому діапазон обчислення вузла обліку не наводиться. У той же час проектом передбачений та встановлений фактично газовий лічильник BK G 4 Т «Elster».

Також судом встановлено, що представниками оператора ГРМ у складеному Акті про порушення не вказано газові прилади, які були несанкціоновано підключені до мережі, а з доданих до актів матеріалів не вбачається наявного несанкціонованого підключення газових приладів відповідають обставинам справи.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про визнання дії ПАТ «Одесагаз» щодо від`єднання буд. АДРЕСА_1 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ) від газопостачання на підставі акту № 00568 від 24.12.2019 року та акту від 24.12.2019 року незаконними.

Також, як вбачається з матеріалів справи,16.01.2020 року кур`єрська служба вручила позивачу повідомлення про необхідність періодичної повірки лічильника газу.

Періодична повірка лічильника газу проводиться відповідно до розділу 8 Кодексу газорозподільних систем. Частина 3 пункту 2 розділу 8 прописує проведення повірки лічильника протягом між повірочного інтервалу.

Відповідно до наданих документів у позивача встановлено лічильник BK G 4 Т «Elster», міжповірочний інтервал якого встановлений виробником у 8 років. Дата виготовлення лічильника 13.02.2013 року, а отже міжповірочний інтервал спливає 13.02.2021 року.

З листа АТ «Одесагаз» за № 45 від 07.02.2020 року вбачається, що начальником управління ОМУЕГГ АТ «Одесагаз» Черниш М.В. на адресу позивача надіслано відповідь про те, що відповідачем визнається що 16.01.2020 року ОСОБА_1 було помилково направлено повідомлення про проведення періодичної повірки лічильника газу.

На підставі чого, суд дійшов до вірного висновку про те, що вимога позивача про визнання повідомлення №1 від 13.01.2020 року про періодичну повірку лічильника газу для будинку АДРЕСА_1 незаконним підлягає задоволенню, оскільки керівництво АТ «Одесагаз» фактично визнало неправомірність своїх дій щодо направлення ОСОБА_1 повідомлення про необхідність періодичної повірки лічильника газу від 16.01.2020 року.

Відповідно до пункту 6 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ, якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) не буде підтверджено факту невідповідності нормативним документам у сфері метрології, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподілення точці вимірювання природного газу за період відсутності комерційного ВОГ(ЗВТ) розраховується за середньодобовими ( для неповної доби) за середньо годинними) значеннями за попередні аналогічних період споживання природного газу. При цьому витрати, пов`язані з проведенням позачергової чи експертної повірки, мають бути компенсовані їх ініціатором.

Відповідно до розділу Х, глави 8 Кодексу ГРС, періодична повірка (у том числі демонтаж, транспортування, монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами ( населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на рахунок виконавця «Одесастандартметрологія» сплачено за повірку лічильника газу грошову суму у розмірі 381 грн. 36 коп., що підтверджується квитанцією № 31681833 від 05 квітня 2021 року, а оскільки ініціатором такої перевірки був АТ «Одесагаз», перевіркою порушень з боку Споживача ОСОБА_1 не виявлено, висновки суду про стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми у розмірі 381 грн. 36 коп. є законними.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, судом вірно зазначено наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. В даному випадку позивач переніс моральні страждання і у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, у зв`язку з незаконним відключенням від газопостачання.

Відповідно до статті 23 ЦК України при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Законодавець вказує, що межах розумності важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення стану здоров`я та психічного стану позивача.

Судом обґрунтовано були враховані страждання, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, яка виразилася у незаконному відключенні будинку позивача від газопостачання. Неправомірними діями винної особи, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому що внаслідок відключення від газопостачання, житловий будинок не опалювався в зимовий період, ОСОБА_1 вимушений був відвідувати керівництво АТ «Одесагаз», писати скарги, готувати позов до суду. Всі ці обставини спричинили моральні страждання, оскільки вимусили позивача та всіх членів його сім`ї змінити звичайний уклад життя.

Так, неправомірні дії з вини відповідача завдали позивачу моральну шкоду, яка виражається в неспокійному сні; виникненні пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього відноситися нервово; у душевних стражданнях у зв`язку із очікуванням винесення справедливого рішення суду, порушенні його трудової діяльності; необхідності організовувати альтернативне газовому опаленню опалення житлового будинку взимку, що викликало суттєві незручності; заплановані раніше плани довелось відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитись, що спричинило проблеми з роботою.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд взяв до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також на законних підставах враховував вимоги розумності та справедливості.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до вірного висновку про те, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. є завищеними, у зв`язку з чимна законних підставах стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1500 грн., розмір якої є справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які зазнав позивач.

З урахуванням викладеного, суд оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , визнавши дії ПАТ «Одесагаз» незаконними, визнавши повідомлення ПАТ «Одесагаз» незаконним та стягнувши з відповідача матеріальну та моральну шкоду.

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги АТ «Одесагаз» про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не прийняв до уваги важливих фактів, щодо правомірності дій АТ «Одесагаз», також вважає, що права позивача порушені не були, а тому відсутні підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що вказані доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Крім того, зазначені доводи не вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на незаконність судового рішення, і не є визначальними при ухваленні рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Одесагаз» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 23 вересня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра