Справа № 523/8957/16-ц
Провадження №6/523/150/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретарі Щербан О.Д,

розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про встановлення порядку виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович звернувся 09.01.2022 року до Суворовського районного суду міста Одеси з заявою,в якій просив встановити порядок виконання виконавчого листа № 523/8957/16-ц, виданого 13.05.2021 року Суворовським районним судом міста Одеси шляхом продажу квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат загальною площею 54,7 кв.м, в тому числі житловою -30,2 кв.м, що належала ОСОБА_1 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження із зареєстрованою неповнолітньою особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своєї заяви приватний виконавець вказував на те, що за рішенням Суворовського районного суду м.Одеси є необхідним звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 через те, що боржником не виконано вимоги виконавчого документу. Оскільки в квартирі є зареєстрованою неповнолітня особа, приватний виконавець звернувся до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради для отримання дозволу на відчуження квартири на прилюдних торгах, однак отримав відповідь про відмову надати дозвіл на вчинення правочину Дотримуючись вимог законодавства України приватний виконавець вимушений звернутися до суду для отримання такого дозволу з метою здійснення виконавчих дій по звернення стягнення на майно.

В судове засідання сторони не з`явилися повідомлення належним чином, від виконавця та стягувача є клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а від боржника надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв`язку з воєнним станом .

В силу ст.435 ЦПК України строк розгляду заяви протягом десяти днів, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Щодо причини відкладення розгляду заяви з підстав вказаних боржником, то суд вважає їх необгрунтованими, оскільки окремо така підстава не передбачено нормами законодавства. При цьому, суд враховує, що на території міста Одеси не ведуться активні бойові дії, які можуть завадити проведенню засідання. Більше того, у сторін була можливість прийняти участь в засіданні шляхом відеоконференцзвязку.

За ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Отже, розгляд поданої заяви здійснюється за нормами ст.435 ЦПК України, і підстав для відкладення розгляду справи не має.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. знаходиться виконавче провадження ВП №65532594 з примусового виконання виконавчого листа №523/8957/16-ц виданого 13.05.2021 року Суворовським районним судом м.Одеси. За змістом виконавчого листа стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 970 302,66 (один мільйон дев`ятсот сімдесят тисяч триста дві гривні) 66 копійок, з яких: 636 068,90 грн. поточна заборгованість за кредитним договором, 974 077,29 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 170 387,14 грн. заборгованість за пенею за несплату основного боргу, 87 670,93 грн. - заборгованість за пенею за несплату процентів за користування кредитом, 102 098,40 грн. заборгованість по несплаті штрафу, а також судові витрати у розмірі 3219 гривень.

Також звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , квартира в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею 54,7 кв.м, в тому числі житловою 30,2 кв.м., що належала ОСОБА_1 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 28.12.2006 року, - шляхом продажу даного майна з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження.

21.05.2021 р. приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і надіслано боржнику .

21.05.2021 р. виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника та про арешт майна боржника, квартири на яку необхідно звернути стягнення за рішенням суду.

01.06.2021 р. за участі боржника ОСОБА_3 описано та накладено арешт на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Одеської міської ради 28.12.2006 року, ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 28.05.2021 р. №632В/01-40 у квартирі зареєстровані боржник ОСОБА_3 з 06.10.2008 р. та з 12.07.2010 р. його неповнолітня донька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

23.07.2021 р. до приватного виконавця надійшов лист на його звернення від Суворовської районної адміністрації ОМР за змістом якого повідомлено про відсутність підстав для надання дозволу на вчинення правочину щодо реаліхації стягнення заборгованості нерухомого майна належного ОСОБА_1 , де право користування має неповнолітня ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч.,12,3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Згідно з ч.4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання (частина третя статті 17 Закону про охорону дитинства).

Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла (частини перша та третя статті 18 Закону про охорону дитинства).

Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям (стаття 12 Закону про основи соцзахисту).

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Стаття 19 СК України регулює участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Частина шоста цієї статті СК України визначає співвідношення повноважень цього органу та суду, встановлюючи, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Виконавець у виконавчому провадженні відповідно до законодавства України подібними повноваженнями не наділений.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша та друга статті 554 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії(частина перша статті 18 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

Згідно із абзацом першим пункту 2 розділу VII Порядку реалізації майна Реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом про іпотеку.

У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження (пункт 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень). Це кореспондує пункту 3 розділу ІІ цієї Інструкції.

ЄСПЛ неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26 жовтня 2021 року справа № 755/12052/19 та в постанові Верховного Суду від 12.01.2022 справа №766/8906/20.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Як вбачається з умов іпотечного договору п.1 .16 усі дії щодо реалізації права на квартиру в тому числі відчуження, передання в орендуздійснюється виключно за попередньою письмовою згодою іпотекодержателя, тобто

Отже, боржник, зареєструвавши у спірному будинку неповнолітню дитину, діяв всупереч умов укладеного ним договору іпотеки, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт звернення боржника до банку з відповідною заявою. Реєстрація у будинку малолітньої дитини відбулася пізніше моменту укладення самого договору іпотеки. Тому боржник, діючи недобросовісно та порушуючи умови договору іпотеки, після його укладення, без згоди банку, зареєстрував в іпотечній квартирі неповнолітню дитину.

Зазначене свідчить про те, що житлові права на нерухомість у дитини не виникли, оскільки реєстрація в квартирі здійснена після укладення договору іпотеки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява приватного виконавця цілком обгрунтована, відповідає вимогам закону, тому є підстави для її задоволення та встановлення порядку виконання виконавчого листа шляхом продажу квартири з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження із зареєстрованою неповнолітньою особою.

Керуючись ст.ст.260,261,353-354, 435 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про встановлення порядку виконання рішення задовольнити.

Встановити порядок виконання виконавчого листа № 523/8957/16-ц, виданого 13.05.2021 року Суворовським районним судом міста Одеси шляхом продажу квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат загальною площею 54,7 кв.м, в тому числі житловою -30,2 кв.м, що належала ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження із зареєстрованою неповнолітньою особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена і підписана 20.09.2022 р.

Суддя