ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1221/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №706/1878/18 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1 .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

секретар Попової М.В.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи старший державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зінченко Самір Іванович, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Стенюкової Лариси Миколаївни на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року, у складі судді Довготько Т.М., -

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року представник ОСОБА_2 адвокат Стенюкова Л.М. звернулася до суду зі скаргою про визнання протиправним, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженні.

В обгрунтування вимог скарги зазначала, що 04.02.2022 р. старшим державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зінченком С.І. у виконавчому провадженні № 65981331 з підстав неможливості з`ясувати місце проживання або місцезнаходження боржника на підставі п.5 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа - виконавчого листа № 706/1878/18 від 25.06.2021 р., виданого Христинівським районним судом Черкаської області про усунення перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення графіку зустрічей батька з сином.

Скаржник вважає, що державний виконавець Зінченко С.І. не вжив передбачених законодавством заходів примусового виконання судового рішення у виконавчому провадженні №65981331, зокрема, не вжив заходів щодо встановлення місця проживання ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_4 і не залучив орган опіки піклування для виконання судового рішення, та як наслідок, виніс протиправну, незаконну постанову від 04.02.2022 р. про повернення стягувачу без виконання виконавчого документа, чим грубо порушив вимоги ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 5, 18, 37, 64-1 Закону №1404-VIII, розділу IX Інструкції 512/5.

Звертала увагу, що боржником умисно, без поважних причин не виконується остаточне судове рішення, яке залишилось без належного реагування з боку державного виконавця, що також свідчить про незаконність постанови про повернення виконавчого документа стягувачу без примусового виконання.

Вказувала, що оскаржувану постанову та оригінал виконавчого листа отримано у державного виконавця представником стягувача Стенюковою Л.М. 09.02.2022 р.

В обґрунтування поновлення строку для подання скарги представник зазначала, що 11.02.2022 року за № 4/22 було направлено поштою скаргу на ім`я начальника Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Шевченка С.І., відповідно до вимог ст.74 Закону №1404-VIII для прискорення скасування незаконної постанови державного виконавця, його керівником. Скаргу було отримано виконавчою службою 14.02.2022 р., а розглянута скарга була лише 06.06.2022 р.

Вказує, що тільки 06.06.2022 року при отриманні відповіді на скаргу за № 20321 від 06.06.2022, дізналися про відмову в задоволенні скарги і залишення без примусового виконання судового рішення, порушення законних прав стягувача.

Просила поновити представнику заявника - адвокату Стенюковій Л.М. строк для подання скарги на постанову державного виконавця від 04.02.2022 р. у виконавчому провадженні № 65981331. Визнати неправомірною і скасувати постанову від 04.02.2022 р. старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зінченка Саміра Івановича. Зобов`язати державного виконавця Зінченка С.І. відновити виконавче провадження № 65981331 і негайно провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом № 1404- VIII, Інструкцією № 512/5, а саме: встановити місце побачення (зустрічі) ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 , визначені рішенням суду один раз на тиждень у неділю з 10 години до 18 годин у перші дві зустрічі - у присутності матері ОСОБА_3 ; залучити орган опіки та піклування; при кожному невиконанні боржником ОСОБА_3 судового рішення про встановлення побачення ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 у визначені судовим рішенням та державним виконавцем час та місці побачення, вирішувати питання накладення на ОСОБА_3 штрафу; стягнути з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу адвоката, пов`язані з розглядом скарги, в сумі 6290,00 гривень.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року відмовлено представнику ОСОБА_2 адвокату Стенюковій Л.М. у поновленні строку на звернення до суду зі скаргою про визнання протиправним, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженні №65981331. Скаргу залишено без розгляду.

Суд мотивував своє рішення тим, що 11 лютого 2022 року скаржнику було відомо про наявність постанови від 04 лютого 2022 року про повернення виконавчого листа і з цього часу слід вважати, що боржник дізнався про порушення його прав.

З урахуванням положень ст. 449 ЦПК України скаржник міг скористатися своїм правом на оскарження рішення державного виконавця протягом десяти днів з дати коли він дізнався про своє порушене право, проте зробив це лише 16.06.2022, тобто зі спливом встановленого строку. Використання скаржником такого способу захисту своїх прав, як звернення зі скаргою до керівника державного виконавця, який виніс постанову від 04 лютого 2022 року є обраним способом захисту порушених прав, проте не є поважною підставою пропуску строку на звернення до суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 адвокат Стенюкова Л.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу про визнання протиправним і скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженні, стягнути з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витрати на правовому допомогу адвоката, поштові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 10865 грн.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанову від 04.02.2022 та оригінал виконавчого листа отримано у державного виконавця представником стягувача Стенюкової Л.М. 09.02.2022. У десятиденний строк подано скаргу на ім`я начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Шевченка С.І.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України і введення в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року, прийом державною виконавчою службою не здійснювався, відповідь на скаргу неможливо було отримати.

Звертає увагу, що на сайті Міністерства юстиції в розділі Автоматизованої системи виконавчого провадження з`явилось виконавче провадження № 68519796 з датою відкриття 09.02.2022, згідно якого виконавча служба відкрила виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №706/1878/18 від 25.06.2021, виданого Христинівським районним судом, і поновила права стягувача на примусове виконання судового рішення.

Лише 06.06.2022 при зверненні адвоката Стенюкової Л.М. до виконавчої служби для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №68519796 від 09.02.2022 стало відомо, що у цьому провадженні було помилково вказано стягувачем ОСОБА_2 , так як це виконавче провадження відкрито по стягненню з ОСОБА_3 штрафу в розмірі 1 700 грн., де стягувачем є виконавча служба. Того ж дня, отримано відповідь №20321 від 06.06.2022 про відмову у задоволенні скарги і залишення без примусового виконання виконавчого листа.

З огляду на викладене, наголошувала на тому, що про порушення законних прав на виконання остаточного судового рішення стягувачу стало відомо лише 06.06.2022.

Тому просить апеляційний суд врахувати, що десятиденний строк для подачі скарги на рішення ДВС до суду пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, постановлена ухвала від 20.07.2022 є незаконною та необґрунтованою, не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає до скасування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод чи законних інтересів, що узгоджується з положенням статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, 04.02.2022 р. старшим державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зінченком С.І. у виконавчому провадженні № 65981331 з підстав неможливості з`ясувати місце проживання або місцезнаходження боржника на підставі п.5 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа - виконавчого листа № 706/1878/18 від 25.06.2021 р., виданого Христинівським районним судом Черкаської області про усунення перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення графіку зустрічей батька з сином.

09.02.2022 представник стягувача адвокат Стенюкова Л.М. отримала оскаржувану постанову та оригінал виконавчого листа, про що вона особисто зазначає та не заперечує даний факт.

Отже, з 09.02.2022 стягувач був обізнаний про наявність оскаржуваної постанови, а відтак про порушення його прав та законних інтересів, а тому саме з 09.02.2022 почався відлік десятиденного строку на звернення зі скаргою на рішення державного виконавця до суду.

Однак, з даною скаргою представник ОСОБА_2 адвокат Стенюкова Л.М. звернулась до суду лише 16.06.2022, тобто поза межами десятиденного строку, передбаченого ст. 449 ЦПК України.

В обгрунтування поновлення пропущеного строку скаржник зазначає, що про порушення свого права та законного інтересу скаржник дізнався лише 06.06.2022, коли отримав відповідь начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченка С. за № 20321 від 06.06.2022 з відмовою у задоволенні скарги на постанову державного виконавця від 04.02.2022.

Натомість, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність поважних підстав для поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи 11.02.2022 року за № 4/22 представником скаржника адвокатом Стенюковою Л.М. було направлено поштою скаргу на ім`я начальника Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченка С.І., відповідно до вимог ст.74 Закону №1404-VIII на постанову державного виконавця від 04.02.2022 про повернення виконавчого документа.

Згідно відповіді начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченка С. за № 20321 від 06.06.2022 відмовлено у задоволенні скарги, у зв`язку із законністю постанови державного виконавця від 04.02.2022, оскільки остання винесена у відповідності до вимог закону, а саме на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», так як неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання або місцезнаходження боржника. Крім того вказано, що повернення виконавчого документа за п. 5 ч.1 ст. 37 Закону не перешкоджає повторному пред`явленню даного документа до виконання.

Дану відповідь отримано представником скаржника 06.06.2022.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Крім того, положенням ч.3 даної статті передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Аналізуючи положення даної статті, законодавець визначив різні способи захисту порушених прав та законних інтересів, зокрема, сторона виконавчого провадження може оскаржити рішення державного виконавця, як до начальника відділу державної виконавчої служби, так і до суду.

Тобто, скаржник має право обрати будь-який спосіб захисту, визначений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

В данному випадку представник стягувача спочатку обрав спосіб захисту свого права, шляхом звернення з скаргою до начальника відділу державної виконавчої служби, натомість, з скаргою до суду звернувся поза межами десятиденного строку з моменту отримання оскаржуваної постанови, що на переконання колегії суддів, є правом скаржника, яким останній скористався.

Однак, це не є поважною підставою для поновлення пропущенного десятиденного строку, який починає свій перебіг саме з дня коли особа дізналася про порушення свого права, тобто в данному випадку, з моменту отримання оскаржуваної постанови 09.02.2022.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2021 справа №727/5129/20.

Між тим, інших підстав для поновлення пропущенного строку звернення до суду зі скрагою, скаржник не наводить.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування законної та обгрунтованої ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Стенюкової Лариси Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2022 року.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова