ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/310/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Єрош Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплаченої пенсії.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.01.2016 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії. До 01.01.2008 розмір пенсії відповідача становив 7 031,28 грн., а після перерахунку мав становити 7 825,78 грн. При перевірці пенсійної справи ОСОБА_1 в 2018 року була виявлена рахункова помилка. В результаті рахункової помилки відповідачеві з 01.01.2018 по 30.06.2018 утворилася переплата в розмірі 16 567,14 грн. 03.08.2020 на адресу відповідача було направлено лист з вимогою відшкодування надміру виплачених коштів, які були проігноровані останнім, кошти повернуті не були, у зв`язку з чим і подана дана позовна заява.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 28.09.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

08.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає про недоведеність позивачем наявності рахункової помилки та недобросовісності його дій, в результаті чого були безпідставно отримані кошти.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутність та просили суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представника відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

16.12.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України». 29.03.2017 постановою КМУ № 203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме, Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві реорганізовано шляхом злиття та створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Так, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.07.2018 року згідно із вищезазначеною постановою було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 19.03.2018 № 44155, з якої вбачається, що розмір грошового забезпечення на 01.01.2016 склав - 10 603, 97 грн.

При проведенні перерахунку у квітні 2018 року на підставі вищезазначеної довідки розмір пенсії на 01.05.2018 склав - 7 825,78 грн.

Листом від 17.05.2018 №ПК-3601/125/01/62-2018 Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у м. Києві було надано довідку від 17.05.2018 № 44155 на заміну попередньої, де розмір грошового забезпечення на січень 2016 році склав - 6 659, 42 грн. та повідомлено, що раніше надані довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії вважати недійсними.

Так, на підставі вищевказаної нової поданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у м. Києві позивачем було здійснено перерахунок пенсії відповідачу 01.07.2018 року, внаслідок якого зменшився розмір пенсії відповідача та складає станом на сьогоднішній день 5 064, 59 грн.

Тобто, Головним управління Пенсійного фонду України у м. Києві було проведено перерахунок пенсії відповідачу у результаті чого розмір пенсії відповідача змінився, тобто зменшився. Доказів того, що зазначена довідка містила помилки, свідомо неправдиві відомості внаслідок зловживань з боку пенсіонера та/або була видана із порушенням вимог закону, стороною позивача до суду разом з позовною заявою надано не було та дані докази відсутні в матеріалах справи.

Після проведеного перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, було розраховано суму надмірно виплаченої пенсії за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 у сумі 16 567,14 грн., про що прийнято рішення від 22.06.2018 № 157 про стягнення надміру виплачених сум пенсії в розмірі 20% з пенсії щомісячно до повного погашення, про що було повідомлено листом відповідача.

Не погоджуючись з неправомірним прийнятим рішенням 11.07.2019 року відповідачем через канцелярію було подано позивачу заяву з вимогою про повернення утриманих з пенсії надміру виплачених коштів у зв`язку з відсутністю вини відповідача та рішення суду. Дану заяву було зареєстровано за вхідним № Ф-9692.

Управлінням було направлено відповідачу лист № 2600-0405-8/106283 від 03.08.2020 року про відшкодування надміру виплачених коштів у розмірі 16 567, 14 грн.

Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення статті 1212 ЦК України, відповідно до приписів якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За змістом диспозиції цієї норми правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата, та сумлінність поведінки одержувача презумуються, а отже тягар доказування рахункової помилки та/або недобросовісності дій набувача покладається на особу, яка заявляє вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч.4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом та є обов`язковими для виконання судами всіх інстанцій

Велика Палата Верховного Суду 16.01.2019 року, розглянувши справу № 753/15556/15-ц, у Постанові від 16.01.2019 року сформувала правову позицію з даного приводу, а саме: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача зрезюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».

Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).

Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14).

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що виплата відповідачу пенсії була проведена органом Пенсійного фонду України добровільно, на підставі відповідного рішення, при цьому фактів недобросовісності з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних, судом не встановлено, а належних доказів наявності рахункової помилки, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в задоволені позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення 16 567 грн. 14 коп. надмірно сплаченої частини пенсії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя :