Ухвала

15 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 306/773/21

провадження № 61-7322ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна, про скасування державної реєстрації права власності на квартиру та витребування нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2022 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Наконечна А. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у вказаній справі, яка не відповідала вимогам статей 389, 392 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали) для усунення недоліків. Запропоновано особі, яка подала касаційну скаргу, надіслати, а саме:

уточнену касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, відповідно до кількості учасників справи, яка має відповідати вимогам статей 389, 392 ЦПК України;

докази, які вказують на ціну позову у справі та доплату судового збору (з урахуванням сплаченого судового збору у розмірі 5 050,00 грн), у встановлених порядку і розмірі, згідно вимог ЗУ «Про судовий збір».

30 серпня 2022 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Наконечна А. В., на усунення недоліків касаційної скарги, надіслала уточнену касаційну скаргу разом з доданими до неї копіями скарги відповідно до кількості учасників справи.

02 вересня 2022 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Наконечної А. В. надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з доданим до неї витягом із договору іпотеки, із зазначенням ціни позову у справі.

В уточненій касаційній скарзі, як на підставу касаційного оскарження, представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Наконечна А. В., зазначає, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, не містить належних обґрунтувань підстав скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд не врахував норми Закону України «Про іпотеку» та умови договору. Суд першої інстанції та апеляційний суд не правильно встановили фактичні обставини справа, за таких обставин апеляційний суд дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Наведене в уточненій касаційній скарзі обґрунтування без зазначення обов`язкових підстав касаційного оскарження не можна визнати належним, оскільки касаційна скарга має містити посилання на обов`язкові підстави касаційного оскарження, передбачені статтями 389, 392 ЦПК України.

Зважаючи на те, що недоліки касаційної скарги в частині зазначення обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень не усунуті, тому правильність сплати судового збору не перевіряється.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до положень частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, якщо не усунуті її недоліки у встановлений судом строк відповідно до вказівок в ухвалі суду про залишення скарги без руху.

У встановлений судом строк та станом на 15 вересня 2022року, вимоги ухвали Верховного Суду від 18 серпня 2022 року щодо зазначення в касаційній скарзі обов'язкових підстав касаційного оскарження судових рішень не виконані, у зв'язку з чим касаційну скаргу належить визнати неподаною та повернути її скаржнику на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна, про скасування державної реєстрації права власності на квартиру та витребування нерухомого майна визнати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук