ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 вересня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/393/21

Головуючий у першій інстанції Кравчук М. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/794/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Зіньковець О.О.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на заочне рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності (суддя Кравчук М.В.), ухвалене о 10 год. 10 хв. у м.Сновськ, повний текст рішення складено 10 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила: виділити в натурі належні їй на праві приватної власності 2/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в окремий об`єкт нерухомості, який підлягає державній реєстрації, визнавши за нею право власності на зазначене майно, що складається з приміщень в житловому будинку під літ. А-1 котельня «2-1» площею 4,1 кв.м, кухня «2-2» площею 10,6 кв.м, житлова кімната «2-3» площею 13,1 кв.м, житлова кімната «2-4» площею 7,3 кв.м, загальною площею 35,1 кв.м, господарських будівель та споруд: сарай під літ. В-1, ганок під літ. а4-1, огорожа №1 (3/5 частини), погріб під літ. а1-1 (1/2 частина), розташованою під її частиною будинку, припинивши її право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити в натурі належні ОСОБА_2 на праві приватної власності 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в окремий об`єкт нерухомості, який підлягає державній реєстрації, визнавши за нею право власності на зазначене майно, що складається з приміщень в житловому будинку під літ.А-1 коридор «1-1» площею 2,7 кв.м, ванна «1-2» площею 3,5 кв.м, вбиральня «1-3» площею 1,2 кв.м, кухня «1-4» площею 11,3 кв.м, житлова кімната «1-5» площею 15,5 кв.м, житлова кімната «1-6» площею 15,4 кв.м, коридор «1-7» площею 4,0 кв.м, комора «1-8» площею 2,0 кв.м, загальною площею 55,6 кв.м, з господарських будівель та споруд: сарай під літ. Б-1, гараж під літ. б-1, ганок під літ. а6-1, огорожа №1 (частина), ворота з хвірткою №2, погреб під літ. а1-1 (1/2 частина), розташованою під її частиною будинку, припинивши її право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; за отримання надлишку при розподілі на 2/5 та 3/5 вказаного житлового будинку стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 934 грн. Позов мотивовано тим, що позивачка є власником 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вказаного будинку є ОСОБА_2 (3/5 частини). У ОСОБА_1 виникла необхідність продати належну їй частину будинку, однак земельна ділянка для обслуговування будинку у приватну власність або користування співвласникам не передавалася, тому у позивачки виникли труднощі в розпорядженні належною їй власністю, оскільки інший співвласник відмовилася оформляти земельну ділянку у власність або оренду.

Заочним рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2022 року позов задоволено; поділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до розміру часток кожного із співвласників, припинивши право спільної часткової власності на нього, таким чином: виділено в натурі та визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що складаються з приміщень в житловому будинку під літерою А-1: коридор «1-1» площею 2,7 кв.м, ванна «1-2» площею 3,5 кв.м, вбиральна «1-3» площею 1,2 кв.м, кухня «1-4» площею 11,3 кв.м, житлова кімната «1-5» площею 15,5 кв.м, житлова кімната «1-6» площею 15,4 кв.м, коридор «1-7» площею 4,0 кв.м, комора «1-8» площею 2,0 кв.м, загальною площею 55,6 кв.м, та з господарських будівель та споруд: сарай під літерою Б-1, гараж під літерою б-1, ґанок під літерою а6-1, огорожа № 1 (частина), ворота з хвірткою № 2, погреб під літерою а1-1 (1/2 частина) розташованою під частиною будинку, яка належить ОСОБА_2 ; виділено в натурі та визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що складаються з приміщень в житловому будинку під літерою А-1 - котельня «2-1» площею 4,1 кв.м, кухня «2-2» площею 10,6 кв.м, житлова кімната «2-3» площею 13,1 кв.м, житлова кімната «2-4» площею 7,3 кв.м, загальною площею 35,1 кв.м, та з господарських будівель та споруд: сарай під літерою В-1, ґанок під літерою а4-1, огорожа № 1 (3/5 частини), погріб під літерою а1-1 (1/2 частина) розташованою під частиною будинку, яка належить ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за отримання надлишку при поділі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 934,00 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із проведенням судової будівельно-технічної експертизи, у розмірі 4118,64 грн. Рішення суду мотивовано тим, що оскільки експерту доступу до приміщень, якими користується ОСОБА_2 , надано не було, застосуванню підлягає ст.109 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що з уточненою позовною заявою відповідачка належним чином ознайомлена не була, відповідно вважає, що прийняття рішення у даній справі без можливості використати право на надання відзиву на позовну заяву є передчасним, а рішення в свою чергу є незаконним. ОСОБА_2 посилається, що у вказаний експертом день та час він не приїхав, а тому інформація про те, що експерту не було надано доступу до приміщення відповідачки, не відповідає дійсності. Відповідачка вважає, що було порушено її право на першочергову купівлю іншої частки майна, оскільки про продаж ОСОБА_3 , який на даний час проживає в іншій частині будинку і говорить про те, що він придбав свою частину будинку, відповідачку не повідомили. За доводами ОСОБА_2 , вона жодного разу не бачила та до неї раніше не зверталася ані ОСОБА_1 , ані інші особи з приводу поділу в натурі майна. Також відповідачка не погоджується із здійсненим судом розподілом судових витрат, оскільки витрати за проведення експертизи ухвалою суду було покладено на позивачку, а поділ майна визначений як за відповідачкою, так і за позивачкою.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 ухвалу суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів отримала 18 червня 2021 року, проте своїм правом на подання відзиву, доказів не скористалася і, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, не з`явилася, причини неявки не повідомила. За доводами ОСОБА_1 , після висновку експерта позовні вимоги були уточнені, копія вказаної заяви була направлена на адресу відповідачки, проте остання її не отримала. Позивачка вказує, що її витрати по сплаті судового збору та вартості експертизи були неминучими, а їхній розмір обгрунтованим та пропорційним з урахуванням ціни позову. Також ОСОБА_1 посилається, що ОСОБА_2 заявляє клопотання про виклик свідка з порушенням процесуальних строків, і не вказує обставини, які може підтвердити свідок.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 є власником 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с.9, 10 т.1).

Власником інших 3/5 частин вказаного будинку є ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.14 зворот т.1).

03 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області із заявою про присвоєння 2/5 частини житлового будинку (кв.2 згідно технічного паспорта), що знаходиться у АДРЕСА_1 , нової поштової адреси: АДРЕСА_1 (а.с.18 т.1). Посилалася, що її частина будинку згідно технічного паспорту житлового будинку, загальною площею 35,10 кв.м, становить відокремлену частину будинку (ізольовану квартиру АДРЕСА_3 ) з самостійним входом, комунікаціями, господарськими будівлями.

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №3738/3739/21-24 від 17 вересня 2021 року з урахуванням частки сторін, фактичного користування, планувального розташування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами запропоновано один варіант поділу в натурі житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.62-80 т.1). При цьому встановлено, що за отримання надлишку при розподілі другий співвласник повинен сплатити першому співвласникові компенсацію в розмірі 934 грн.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для розподілу в натурі спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за запропонованим експертом варіантом розподілу, оскільки, як встановлено експертом, житловий будинок в АДРЕСА_1 має фактичний внутрішній порядок користування приміщеннями і господарськими будівлями та спорудами; житловий будинок складається з квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , кожна квартира має відокремлені підключення до централізованого водо, газо, електропостачання, облаштовані приладами обліку, мають системи опалення та відокремлені входи до частин житлового будинку; земельна ділянка фактично розподілена огорожею, на ній розташовані господарські будівлі, якими сторони користуються, та наявні виїзд-заїзди з вулиці; для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються виділити співвласникам, у житловому будинку не потрібно проводити ремонтно-будівельні роботи по відокремленню.

Фактично відповідачка ОСОБА_2 здійснений розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами не оспорює, доводів про неправильний розподіл не наводить.

Оскаржуване рішення суду у вказаній частині ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення права ОСОБА_2 на подання відзиву на позовну заяву не заслуговують на увагу з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву разом з додатками до неї, ухвалою судді Щорського районного суду від 10 червня 2021 року про відкриття провадження у справі та судовою повісткою у підготовче заасідання на 08 липня 2021 року на 11-00 год. було направлено на адресу відповідачки ОСОБА_2 , які вона отримала 18 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на а.с.27 т.1.

В ухвалі про відкриття провадження відповідачці було запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву. Проте, ОСОБА_2 своїм правом не скористалася, відзив на позовну заяву не подала, у підготовче засідання суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

За клопотанням представника позивачки ухвалою суду першої інстанції від 08 липня 2021 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

У зв`язку з проведенням експертизи ОСОБА_1 13 жовтня 2021 року подала до суду заяву про уточнення позовних вимог. Одночасно позивачка направила на адресу ОСОБА_2 заяву про уточнення позовних вимог рекомендованим листом із описом вкладення (а.с.104-105 т.1), який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.107 т.1).

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3, 5 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

ОСОБА_1 виконала вимоги процесуального закону і надала суду докази направлення відповідачці заяви про уточнення позовних вимог. При цьому чинним законодавством не передбачено обов`язку ані суду, ані учасника справи пересвідчуватися в отриманні адресатом вказаної заяви.

Крім того, частиною 2 статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Проте, відповідачка ОСОБА_2 , достеменно знаючи про наявність у провадженні суду цивільної справи (оскільки отримала копію позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження), в судове засідання не з`являлася, кореспонденцію від суду (ухвали суду та судові повістки) та позивачки (заяву про уточнення позовних вимог), які були направлені за місцем її проживання, не отримувала (про що свідчать поштові конверти, із зазначенням причини їх повернення «адресат відсутній за вказаною адресою»), причини неявки в судове засідання не повідомляла, сама провадженням у справі не цікавилася.

Крім того, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №3738/3739/21-24 10 вересня 2021 року в світлий час доби відбулося обстеження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_1 , при якій проведено фотографування об`єкта дослідження та проведені вибіркові обміри частини домоволодіння, якою вона користується. ОСОБА_2 під час проведення огляду не була присутня. Доступу до частини, якою користується, надано не було.

Враховуючи викладене, посилання відповідачки на те, що у вказаний день та час експерт не приїхав, є необґрунтованими.

При цьому в своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 вказувала, що вона передзвонила експерту, пояснила йому, що у неї окрема квартира, будинок має два відокремлені входи, відокремлене незалежне одне від одного газо- та водопостачання, земельна ділянка відокремлена та обслуговується нею. Отже, вона була обізнана з призначенням у справі експертизи і необхідністю надання доступу експерту до своєї частини будинку, проте такого доступу не надала.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_2 щодо продажу позивачкою своєї частини будинку ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У порушення вказаних вимог закону відповідачка не надала доказів продажу позивачкою своєї частини будинку.

Крім того, переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності не є предметом розгляду даної справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про порушення прав ОСОБА_2 . Із вказаних підстав відсутня і необхідність виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_3 .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом ч.1 ст.16 ЦПК України.

Чинним законодавством не передбачено обов`язкового врегулювання спору про виділ в натурі частки у праві власності, а тому ОСОБА_1 , скориставшись наданим їй правом, і звернулася до суду з даним позовом, посилаючись в тому числі на те, що інший співвласник відповідачка відмовилася оформляти земельну ділянку у власність або оренду, що ускладнює позивачці розпорядження належною їй власністю.

Таким чином, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 , що до неї позивачка не зверталася з приводу поділу в натурі майна.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим здійснений судом першої інстанції розподіл судових витрат, виходячи з такого.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема пов`язані із проведенням експертизи.

Згідно з ч.ч.1, 2, 8, 10, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у розмірі 908 грн (а.с.1 т.1).

За проведення експертизи позивачка сплатила 4118,70 грн (а.с.127 т.1).

У даному випадку, незважаючи на те, що поділ майна здійснено за обома сторонами, судові витрати стягнуто саме з відповідачки, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі і підстави для пропорційного їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 про розподіл понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 8 вересня 2022 року.

Головуючий: Судді: