Дата документу 06.09.2022 Справа № 337/2383/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/2383/20
Провадження №22-ц/807/1566/22-2
Головуючий в 1-й інстанції Кучерук І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2021 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Запорізький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, третя особа Координаційний центр з надання правової допомоги, про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хортицького районного суду перебувала цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Запорізький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, третя особа Координаційний центр з надання правової допомоги, про захист честі, гідності та ділової репутації. До суду 21.07.2021 року, від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення з додатками, та 27.07.2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання додаткових доказів. Також, по системі «Електронний суд», до суду 17.08.2021 року, від позивача ОСОБА_1 , надійшло клопотання про долучення доказів. Крім того по системі «Електронний суд», до суду 18.08.2021 року, від позивача ОСОБА_1 , надійшло чергове клопотання про долучення доказів. Позивач ОСОБА_1 19.08.2021 року у судовому засіданні підтримала клопотання, також пояснила, що електронні документи які надані по системі «Електронний суд», це ті документи які вже приєднані до матеріалів справи, і для зручності інших учасників процесу вона їх сформувала у вигляді ПДФ файлів.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2021 року, клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання додаткових доказів та їх приєднання - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що надані суду першої інстанції докази не були в повній мірі оцінені судом, що призвело до ухвалення незаконного рішення по суті спору.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою від 22.06.2020 року, позовна заява залишена без руху для усунення недоліків.

01.07.2020 року, ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вказала, що усі з її сторони докази надані, вважала за можливе закрити підготовче провадження.

22.12.2020 року закрите підготовче провадження по справі.

У судовому засіданні 16.03.2021 року, до початку розгляду справи по суті, судом задоволені клопотання як позивача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

Після надання пояснень у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 21.07.2021 року, надала письмові пояснення з додатками, які фактично являються доказами, 27.07.2021 року надала клопотання про поновлення процесуального строку для подання додаткових доказів.

По системі «Електронний суд», 17.08.2021 року, 18.08.2021 року, ОСОБА_1 надала клопотання про долучення доказів з електронними файлами, які, за твердження самої позивачки містять лише тільки докази, які вже приєднані до матеріалів справи, але у електронній формі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання додаткових доказів, суд першої інстанції виходив з того, що підготовче провадження по справі закрито, суд заслухав вступне слово позивача, а тому позивачка ОСОБА_1 пропустила строк подання доказів по справі. Обставини, на які вона посилається на підтвердження неможливості подання доказів у встановлений законом строк, не є поважними. А докази вказані у клопотаннях від 17.08.2021 року, 18.08.2021 року, та які надані по системі «Електронний суд», приєднані до матеріалів справи у паперовому вигляді.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Стаття 127 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

22.12.2020 року закрите підготовче провадження по справі.

У судовому засіданні 16.03.2021 року, до початку розгляду справи по суті, судом задоволені клопотання як позивача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

Позивач ОСОБА_1 21.07.2021 року, надала суду письмові пояснення з додатками, які приєднані до матеріалів справи.

Додатки до вказаних пояснень є по суті доказами у справі, які подані після закінчення процесуального строку на їх подання і надані на підтвердження письмових пояснень, які долучені до справи.

Враховуючи відсутність поважних підстав для поновлення процесуального строку для подання додаткових доказів, суд першої інстанції з урахуванням вимог процесуального законодавства обґрунтовано відмовив у поновлення такого строку.

Колегія суддів апеляційного суду, зауважує, що письмові пояснення, до яких були долучені докази у поновлення строку на подання яких було відмовлено, долучені до матеріалів справи, озвучені позивачем в судовому засідання та враховані при ухваленні рішення у справі, тому постановлення оскаржуваної ухвали не призвело до порушення принципу змагальності сторін.

Постановляючи ухвалу у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 06 вересня 2022 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков