Справа № 462/1773/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 серпня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Кирилюка А.І.,

при секретарі Антощук А.В.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти останнього з реєстраційного обліку вказаної квартири, поклавши при цьому на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачу на праві власності належить зазначена вище квартира, в якій зареєстрований відповідач, який протягом тривалого часу в зазначеній квартирі не проживає, витрат на оплату комунальних послуг не несе, житло не утримує та на даний час його місце проживання невідоме. Витрати, пов`язані з утриманням майна несе позивач. Факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі, що належить позивачу на праві власності, порушує правомочність користування та розпоряджання своєю власністю. В зв`язку з наведеним, стверджує, що існують підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним вище житловим приміщенням та зняття його з реєстрації, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.04.2022 року відкрито провадження в справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. /а.с.62/

Ухвалою суду від 09.05.2022 року вирішено проводити судові засідання по справі в режимі відеоконференції. /а.с.65-66/

Ухвалою суду від 24.05.2022 року справу призначено до судового розгляду по суті. /а.с.76

Представник позивача в судовому засіданні зазначила про те, що не заперечує про слухання справи без відповідача та проти заочного розгляду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між сторонами існує спір щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що стверджується наявними в справі матеріалами, серед яких: інформаційна довідка 279583727 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; витяг 25833594 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також договір дарування та відповідний витяг з Державного реєстру правочинів №7549528. /а.с.14-19/

Факт реєстрації ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 стверджується відповідною довідкою №57903 про реєстрацію місця проживання. /а.с.23/

Крім цього, встановленим є факт того, що відповідач за вказаною вище адресою не проживає з 2017 року, проте числиться зареєстрованим (акт №57 від 23.02.2022 року ЛКП «Сяйво») /а.с.24/

Частиною четвертою статті 311 ЦК України передбачено, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 самостійно несе тягар утримання майна, підтвердженням цього слугують розрахункові квитанції про оплату житлово-комунальних послуг. /а.с.25-51/

Також судом встановлено, що відповідач не є особою, що має право користування квартирою, чи набув самостійного права на житло з підстав, передбачених законом, однак є лише зареєстрованим у квартирі позивача, в зв`язку з чим останній звертався з відповідною заявою про зняття відповідача з реєстрації. /а.с.20-21/

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, яким власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи викладене вище, оцінивши наявні у справі докази з точки зору допустимості, належності, достовірності кожного доказу окремо, так і з точки зору достатності у їх сукупності, суд встановив порушення житлових прав позивача, реєстрація відповідача у вищевказаній квартирі створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, а відтак наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням із примусовим зняттям з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, що буде в даному випадку ефективними способами захисту, в розумінні ст.16 ЦК України.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, вважаю за необхідне, понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати, покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 263 - 265, 280-282 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , та примусово зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 922 грн. 40 коп. суму сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , поживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 /

Відповідач ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складаний 02.09.2022 року.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.