Справа № 523/9356/22
Провадження №2/523/4084/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Аліна С.С.

при секретарі Вовкович І.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності на нерухоме майно, про виділ коштів у власність,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності на нерухоме майно, про виділ коштів у власність.

16 серпня 2022 року цивільна справа, на підставі протоколу розподілу судових справ між суддями в суді, розподілена на суддю Аліну С.С.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.08.2022 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 02.09.2022 року на 10год. 30хв.

29.08.2022 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Голосова Ю.В. надійшла заява про відвід судді Аліної С.С.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.09.2022 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Аліної С.С. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності на нерухоме майно, про виділ коштів у власність відмовлено.

06.09.2022 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Голосова Ю.В. надійшла повторна заява про відвід судді Аліної С.С.

Вивчивши матеріали справи, суддя, вважає за необхідне заявити самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності на нерухоме майно, про виділ коштів у власність з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Головна мета самовідводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

При таких обставинах, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючої судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючої судді, суд приходить до висновку про можливість заявити самовідвід.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 33,36,40, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід заявлений суддею Аліною С.С. у справі №523/9356/22 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності на нерухоме майно, про виділ коштів у власність.

Передати цивільну справу №523/9356/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності на нерухоме майно, про виділ коштів у власність,для подальшого розподілу у порядку встановленому ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.09.2022 року.

Суддя: Аліна С.С.