КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5709/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Дубас Т.В.,-

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення до будинку та передачі ключів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач та члени її сім`ї перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, в якому він зареєстрований та проживав. Факт перешкоди у користуванні житловим приміщенням підтверджує своїм зверненням до органів поліції.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Зобов`язано відповідачку ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні позивачу ОСОБА_1 будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення до даного будинку.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суд скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду законне та обґрунтоване.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, як особа, яка була вселена у спірний будинок на законних підставах, та має право користування житловим приміщенням, обґрунтовано звернувся до суду з позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом його вселення, а обставини щодо вчинення йому перешкод доведені належними та допустимими доказами.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 30 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року.

ОСОБА_1 з 05 грудня 2012 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що взимку 2019 року між ним, відповідачем та її матір`ю і донькою, виникла сварка за наслідками якої він вимушений був піти з дому. 26 березня 2019 року відповідач та члени її сім`ї не пускали його додому, фактично вигнавши з нього. Відповідач чинить перешкоди у користуванні будинком.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надав: талон № 13295 від 26 березня 2019 року щодо звернення до поліції із заявою про те, що дружина не впускає до будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; акт, складений депутатом Білогородської сільської ради Чміль В.Д. від 12 серпня 2019 року, у присутності свідків, згідно якого ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не дають доступу до будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК України).

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_1 з дозволу відповідача вселився в будинок як член сім`ї власника та зареєстрував своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Пред`являючи даний позов, ОСОБА_1 надав докази на підтвердження того, що йому чинять перешкоди у користуванні спірним будинком.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право користування житловим приміщенням, а обставини щодо вчинення йому перешкод доведені належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач самостійно прийняв рішення залишити будинок внаслідок конфлікту з іншими мешканцями будинку, а його претензії зводяться фактично до вимог майнового характеру щодо розподілу будинку, колегія суддів відхиляє, оскільки спір не є майновим, і стосується лише вимог про вселення позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що саме відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні будинком, колегія суддів не приймає, оскільки між сторонами існує реальний спір з приводу права позивачем користуватися будинком, про що свідчать докази, наявні у справі. Крім того, на підтвердження того, що позивачу створюються перешкоди у користуванні будинком, свідчить цивільна справа, ініційована ОСОБА_2 про визнання апелянта таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 13 грудня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко