_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5106/22
Провадження № 2/947/1933/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Салтан Л.В.

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

21.02.2022 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до АТ «Райффайзен Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідний напис був вчинений на кредитному договорі, укладеному не в нотаріальній формі, заборгованість не була безспірною, а нотаріус вчиняючи напис в цьому не пересвідчився, окрім того у квартирі яка перебуває в іпотеці проживає малолітня особа.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В..

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 22.02.2022 року було відкрито провадження у справі, призначено справу у підготовче засідання.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 27.07.2022 року призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк» повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав відзив відповідно до якого, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису АТ «Райффайзен Банк» нотаріусом здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірено всі пред`явлені для вчинення виконавчого напису документи.

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» відповідно до вимог закону надало нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості за Кредитним договором № 014/0077/82/74456 від 11 травня 2007 року, а саме:

Заява про вчинення виконавчого напису;

Розрахунок заборгованості станом на 03.11.2021 року;

Оригінал Договору іпотеки, що посвідчений 11 травня 2007 року Борецькою В.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 3448;

Кредитний договір № 014/0077/82/74456 від 11 травня 2007 року;

Копія виписки по рахунку про надання коштів;

Копія вимог про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором з доказами їх направлення Іпотекодавцю/ Позичальнику.

Боржник належним чином повідомлений про порушення кредитних зобов`язань та обов`язок ліквідувати порушення не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису.

Враховуючи, що за своєю суттю виконавчий напис є розпорядженням нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника, тобто в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначає однією з підстав необхідності задоволення позовних вимог начебто відсутність безспірності розмір) заборгованості на момент вчинення виконавчого напису нотаріусу, що є порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Проте, з вказаними висновками Позивача не можна погодитись.

Позивачем не надано суду жодного доказу, яким спростовано безпідставність вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису.

На момент звернення Банку з заявою до приватного нотаріуса та на момент вчинення ним виконавчого напису гр. ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед Банком, тобто заборгованість існувала саме в такому розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Отримавши вимогу про усунення порушення, як до моменту вчинення виконавчого напису так і пред`явлення його до примусового виконання, в рамках Закону України «Про виконавче провадження», позичальник ОСОБА_1 та Іпотекодавці не звертались до Банку стосовно незгоди з розміром заборгованості за кредитним договором.

Також звернув увагу суду, що позивачі можуть не погоджуватись з сумою заборгованості за кредитним договором, проте невиконання умов кредитного договору є ніщо інше, як - інша відповідальність, що визначено ст. 88 Законом України «Про нотаріат» тому як наявність заборгованості так і не виконання умов основного зобов`язання надають право нотаріусу на вчинення напису й свідчать про безспірність вимог.

Окремо наголосив, що у своїй позовній заяві Позивач суперечить сам собі, вказуючи на те, що йому було не відомо про існування заборгованості і він не отримував від АТ «Райффайзен Банк» жодних вимог щодо необхідності виконання вимог укладеного між сторонами кредитного договору і в той же час в цій же позовній заяві Позивач сам зазначає, що звертався до Банку з метою врегулювання існуючої заборгованості. Вказані обставини свідчать лише про намагання Позивача ввести суд в оману шляхом перекручування фактів та обставин і уникнути таким чином від відповідальності за невиконання вимог кредитного Договору.

Таким чином, в позовній заяві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, Позивачем не було доведена неправомірність дій Банку та нотаріуса.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович всудове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, пояснення на позов не надали.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив, що 11 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 укладено Кредитний договір № 014/0077/82/74456, відповідно до якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит грошові кошти в сумі 30600 (тридцять тисяч шістсот) дол. США 00 центів, зі сплатою 13,75 % річних (надалі за текстом - «Кредит») на умовах, визначених Кредитним договором.

06 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товарстсво «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , укладено Додаткову, угоду № 014/0077/82/74456/81-1-0-00/ НОМЕР_2 до Кредитного договору № 014/0077/82/74456 від 11 травня 2007 року. Проведено рефінансування.

06 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Дваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , укладено Додаткову угоду № 014/0077/82/74456/81-1-0-00/ НОМЕР_3 до Кредитного договору № 014/0077/82/74456 від 11 травня 2007 року.

08 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , укладено Додаткові, угоду № 014/0077/82/74456/81-1-0-00/ НОМЕР_4 до Кредитного договору № 014/0077/82/7445 від 11 травня 2007 року. Дата остаточного погашення кредиту 08 липня 2034 року.

25 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , укладено Додаткову угоду № 014/0077/82/74456/81-1/32448 до Кредитного договору № 014/0077/82/74456 від 11 травня 2007 року.

11 травня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0077/82/74456 від 11 травня 2007 року між Кредитором і ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_6 , ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_7 та ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_8 (далі Іпотекодавці) укладено ДОГОВІР ІПОТЕКИ, що посвідчений 11 травня 2007 року Горецькою В.М.., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 3448 (надалі - «ДОГОВІР ІПОТЕКИ»,), відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 передали в іпотеку Кредитору нерухоме майно, а саме: квартира під номером АДРЕСА_1 , в подальшому «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ», який належить ІПОТЕКОДАВЦЯМ на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 31.07.1997 року, за № 4-11758 і зареєстрованого 04.08.1997 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі № 229пр, на сторінці 25, під № 268.

Предмет іпотеки складається з чотирьох житлових кімнат та підсобних приміщень загальною площею 87,1 кв. метрів, у тому числі житловою площею 55,7 кв. метрів.

06 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_6 , ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_7 та ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_8 укладено Договір про внесення змін до ДОГОВОРУ, ІПОТЕКИ посвідченого 11 травня 2007 року Горецькою В.М.., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 3448.

Заставна вартість ПРЕДМЕТУ ІПОТЕКИ за домовленістю сторін визначається сторонами у сумі 695 850 (шістсот дев`яносто п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, що складає еквівалент 137792 (сто тридцять сім ,тисяч сімсот дев`яносто два) долара США 00 центів по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього договору.

17 грудня 2021 року АГ «Райффайзен Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Шевченко О.В. із заявою про вчинення виконавчого напису.

22 грудня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме май який зареєстрований в реєстрі №5196..

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.7,8 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Так, відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором (відсутнє повідомлення про вручення), у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Таким чином, ОСОБА_1 не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі і з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат»

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 22.12.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Резюмуючи викладене, відсутні відомості про те, що договір, який нібито укладений між сторонами, є нотаріально посвідченим, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172, скасовано Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 на момент вчинення виконавчого напису, а тому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу не мав правових підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису, що вчинений 22.12.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору.

Керуючись ст.ст.9,10,12,18,76-81, 141,247,263-265,272,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис від 22.12.2021 року № 5194, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною про звернення стягнення на квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власност, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк`на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06.09.2022 року.

Суддя Салтан Л. В.