Справа № 214/4397/22
2-з/214/118/22
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення нею позовної заяви до територіальної громади в особі Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення нею позовної заяви в порядку п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, в якій просить суд: забезпечити позов її, ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дацко Я.О. шляхом заборони вчинення нотаріальних дій, а саме зупинення вчинення приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дацком Я.О. нотаріальних дій: видачі свідоцтв про право на спадщину, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , та здійснення у зв`язку з цим відповідних реєстраційних дій у Спадковому реєстрі, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона та ОСОБА_2 з 2008 року до 06 жовтня 2021 року дня його смерті перебували в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦС, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Під час сумісного проживання однією сім`єю ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 , у свідоцтві про народження якої у відомостях про батька зазначений « ОСОБА_4 » - біологічний батько дитини, з реєстрацією дитини за прізвищем матері « ОСОБА_5 ». З моменту народження ОСОБА_3 перебувала на повному матеріальному забезпеченні батька ОСОБА_2 до моменту його смерті. У період фактичних шлюбних стосунків заявник та ОСОБА_2 за спільно зароблені кошти придбали автомобіль марки Renault Dokker, р/н НОМЕР_1 , 2014 року випуску, зареєстрований 06 червня 2014 року на ім`я ОСОБА_2 , та житлове приміщення квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку 01 листопада 2017 року також було оформлене на ім`я ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 хотів офіційно оформити їх із заявником стосунки, та впорядкувати усі правовстановлюючі документи на придбане майно, аби в майбутньому його успадкувала донька ОСОБА_3 . Проти зробити це не встиг, оскільки передчасно помер. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дацко Я.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Нотаріусом заведено спадкову справу. З огляду на вказані обставини, задля забезпечення належної реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_2 виникла необхідність зміни в судовому порядку кількісного та особистісного складу спадкоємців після його смерті, та відповідно їх частки у спадковому майні, що наразі визначає доцільність застосування заявлених нею заходів забезпечення позову до пред`явлення такого позову.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Положеннями ч.1 ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви слідує, що застосування заявленого нею виду забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Дацкові Я.О. вчинення нотаріальних дій в рамках заведеної ним спадкової справи після смерті ОСОБА_2 необхідне заявникові задля забезпечення реалізації нею та захисту її спадкових прав шляхом зміни кількісного та особистісного складу спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , та відповідно їх частки у спадковому майні.

Отже, аналізом змісту заяви суд приходить до висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів ОСОБА_1 як потенційного позивача, щоб забезпечити їй реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, потенційним відповідачем вона визначає Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, нічого не зазначаючи про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом (відповідно до визначеної законом черговості) або за заповітом/спадковим договором (за їх наявності). Конкретно предмет позову, який ОСОБА_1 має намір пред`явити, нею у заяві не сформульовано, як і не зазначено, в чому полягає порушення її прав з боку відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї копій документів, спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, шестимісячний строк, після якого ОСОБА_1 , у випадку дійсної її належності до кола спадкоємців після його смерті, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину, сплинув. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на дату звернення її до суду із заявою про забезпечення позову заявникові не було видане свідоцтво про право на спадщину суду не надано, як і постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що, як наслідок, ставить під сумнів ефективність захисту її прав та законних інтересів шляхом вжиття судом обраного нею заходу забезпечення позову.

Разом з тим, на час розгляду заяви про забезпечення позову до його подання, судом не встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу спадкового майна, доказів на підтвердження наявності спору з цього приводу (листування, претензій тощо), до суду не надано. Окрім посилань на загальні норми процесуального права про забезпечення позову, заява не містить мотивів співмірності застосування таких заходів із предметом позову, який ОСОБА_1 має намір пред`явити, із підтвердженням доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного зазначеного виду забезпечення позову, підстав обмеження прав та інтересів суб`єктів правовідносин. Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створять перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, суд також враховує приписи ч.2 ст.8-1 Закону України «Про нотаріат», якою встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до п.п.4.13 п.4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність заявником того, що не вжиття судом обраного нею заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення її позовних вимог, які вона наразі до суду не пред`явила шляхом звернення з відповідним позовом.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність належного обґрунтування заявником обраного нею заходу забезпечення позову з точки зору гарантування ефективного захисту її прав, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову відповідно до вимог ч.1 ст.149 ЦПК України.

Приписами ч.4 ст.152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів. Отже, визначившись з предметом позову, зазначивши конкретні позовні вимоги, обставини справи та відповідні докази, заявник не позбавлена можливості повторного звернення до суду із заявою про забезпечення позову одночасно з його пред`явленням чи після відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення нею позовної заяви до територіальної громади в особі Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 06 вересня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко