Справа № 691/527/22
Провадження № 2-о/691/30/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Коваленко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Городищенська територіальна громада про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки її дані в державному акті на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 001360, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2005 року № 2598, Городищенською районною державною адміністрацією 27 лютого 2006 року, площею 1,7208 га., що розташована на території Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 12, складеного на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 30.06.2022 року заяву окремого провадження прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд на 22.07.2022 року, відкладено з поважних на те причин.

28.07.2022 року в судове засідання сторони не з`явилися.

Від заявника надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримує повністю та просить задовольнити.

Від заінтересованої особи, міського голови Мирошника В.П., надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи. Розгляд справи проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи із наступного.

Згідно пунтку 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі -продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно - правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 ЗК України).

У суді встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником земельної ділянки площею 1,7208 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0016, яка розташована на території Петропавлівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Право власності на зазначену земельну ділянку виникло у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 успадкувала її від померлого брата відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2005 року № 2598. На даний час вказана земельна ділянка знаходиться в оренді Фермерського Господарства Бур`яна Віталія Миколайовича. У листопаді місяці 2021 року заявник виявила невідповідність написання її імені, вказаного у державному акті на право приватної власності на землю серії ЧР № 001360 , по батькові записано не правильно " ОСОБА_3 ". Зазначена неточність також внесена до державного земельного кадастру, що підтверджується копією витягу з ДЗК про земельну ділянку.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Правовстновлюючий документ, це документ, який посвідчує правовий зв`язок конкретного майна з особою його власника та складений у порядку, передбаченому законодавством. Отже, державний акт на право власності на земельну ділянку являється правовстановлюючим. При цьому, Законом України "Про Державний земельний кадастр" відмінено видачу державних актів на землю.

В особистих документах заявника, а саме: паспорті громадянина України № НОМЕР_1 , виданому 02.07.2018 року органом 7114, картці платника податків фізичної-особи-платника податків номер НОМЕР_2 , 06.10.2020 року, свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 від 08.04.2011 року, свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_4 від 08.04.2011 року, зазначене її вірне прізвище, ім`я, по батькові - " ОСОБА_1 ". В той же час у державному акті на право приватної власності на землю серії ЧР № 001360, який виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2598 від 19.12.2005 року записано " ОСОБА_2 ".

За розясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пукнту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заявник внести виправлення до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 001360, виданого 27 лютого 2006 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2005 року № 2598, та відповідно до Державного земельного кадастру, чи отримати новий правовстановлючий документ на земельну ділянку, в якому було б вірно вказано її ім`я, не має можливості, так як з 1 січня 2013 року державні акти на право приватної власності на землю не видаються. Крім того, чинним законодавством України не передбачено порядку внесення змін до державних актів на право приватної власності на землю, видачі нових державних актів на право приватної власності на землю, тобто єдиною можливістю встановити факт належності заявнику державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, є встановлення факту належності правовстановлюючого документа у судовому порядку.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право власності на землю належить ОСОБА_1 , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написані по-батькові заявниці, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявниці в реалізації її права на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судові витрати суд залишає за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 125, 126 ЗК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", ст. ст. 2 - 5, 13, 81, 263 - 265, 268, 273, 293, 315, 352, 354 - 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 001360, виданого 27 лютого 2006 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2005 року № 2598, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 12, складеного на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, Черкаського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця