Справа № 308/5580/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Джуга С.Д. Собослой Г.Г.,

за участі секретаря: Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2021 року, головуючий суддя Фазикош О.В., у справі за заявою комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про відстрочення виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради звернулась про відстрочення виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2020 року за позовом ОСОБА_1 до комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та начальника комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Юлії Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Закарпатська обласна рада, про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2021 року у задоволенні заяви комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про відстрочення виконання рішення суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до першого відповідача - комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, другого відповідача - начальника Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Юлії Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Закарпатська обласна рада, про визнання незаконним та скасування наказу від 23.04.2018 року №9-к, поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та задовольнити заяву.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Справа призначалась до слухання неодноразово. Апелянт в кожне судове засідання не з`являвся, подавав заяви про відкладення слухання справи .

Вказане свідчить про умисне і свідоме небажання брати участь в судовому розгляді справи і затягуванні процесу.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), -встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, - рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до першого відповідача - комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, другого відповідача начальника Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Юлії Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Закарпатська обласна рада, про визнання незаконним та скасування наказу від 23.04.2018 року №9-к, поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалено визнати незаконним та скасувати наказ № 9-к від 23.04.2018 року начальника Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Юлії Леонідівни «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу документально-правового та організаційно-технічного забезпечення Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради.; стягнути з Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 24.04.2018 по 20.02.2020 в розмірі 295 194,19 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу документально-правового та організаційно-технічного забезпечення Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та стягнення з Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.

Також стягнуто з комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1409,60 грн. на користь позивача.

Постановою Закарпатського апеляційного суду-від 16.02.2021 Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2020 року по справі № 308/5580/18 залишено без змін.

Судом встановлено, що підставою відстрочення виконання рішення суду представник комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради зазначив запровадження на території України карантину для запобігання поширенню коронавірусної хвороби, у зв`язку з чим вважають вказане надзвичайною подією, яка унеможливлює здійснення господарської діяльності у звичному режимі, призвела до зменшення надходжень від орендної плати, придбання необхідних захисних та дезінфікуючих засобів.

З матеріалів справи встановлено, що пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради за організаційно-правовою формою є комунальною установою, вказане підтверджується копією витягу з ЄДРПОУ.

Положенням про Комунальну установу «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, затвердженого рішенням Закарпатської обласної ради від 01.10.2020 №1858, визначено, що організаційно правова форма Управління: комунальна некомерційна установа (п.2.4. Положення). Управління є розпорядником коштів третього ступеня, рахунки якого відкриваються в органах казначейства відповідно до мережі (п.6.3. Положення).

Статус бюджетної організації додатково підтверджується копією листа Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області від 29.03.2018 №04-09/138-940, а також доданими до нього Реєстраційною карткою розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів та Довідкою про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів.

Відповідно до Рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області №95 від 04.04.2018 про включення Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Вказана вище правова позиція є відображенням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 р. у справі № 796/43/2018.

Отже, при вирішенні заяви сторони у справі про відстрочення виконання судового рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Крім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс.

Апеляційний суд погоджується, з висновком першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вищенаведені заявником обставини не є підставою для відстрочення виконання рішень в розумінні статті 435 ЦПК України.

Доводи заявника про те, що необхідність виконання рішення суду зумовлює фактичне припинення роботи установи, в тому числі зменшення доходів, суд оцінює критично, оскільки заявником не надано доказів про наявність причинно-наслідкового зв`язку між вказаними обставинами та наявністю заборгованості по заробітній платі. Також боржником не підтверджено належними та допустимими доказами настання покращення фінансового стану установи за період відстрочки, яке призведе до виконання судового рішення на користь стягувача.

Крім того, слід звернути увагу, що спірні правовідносини між сторонами тривають понад 2 років, зокрема з моменту ухвалення рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2020 року, якими визнано незаконним та скасовано наказ від 23.04.2018 року №9-к, начальника Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Малик Юлії Леонідівни «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу документально-правового та організаційно-технічного забезпечення Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради.; стягнуто з Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 24.04.2018 по 20.02.2020 в розмірі 295 194,19 грн. Це рішення тривалий час боржником не виконувалося. Станом на день розгляду заяви відомостей про виконання частково рішення суду не надано.

Наведені обставини свідчать про довготривалість цих правовідносин, а тому відстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, повторно призведе до порушення прав та законних інтересів стягувача ОСОБА_1 , що суперечитиме принципу обов`язковості виконання судових рішень та принципу правової визначеності.

Системний аналіз норм ЦПК України свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Вказане узгоджується з Постановою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 2-1230/11.

З огляду на вищенаведене, розстрочення виконання рішення можливе судом лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін.

Апелянтом не доведено наявність жодних виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст.435 ЦПК України пов`язує можливість здійснити розстрочення або відстрочення виконання судового рішення.

Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Ухвала суду є законною та обґрунтованною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 374,376, ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2021 року залишено без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 8 вересня 2022 року.

Головуючий

Судді