Справа №760/5220/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Кооператив «Залізничник» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просив визнати за ним право власності на гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. м по АДРЕСА_1 в Обслуговуючому кооперативі «Кооператив «Залізничник».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, а саме гаражний бокс номер НОМЕР_1 , що розташований на першому поверсі в четвертому ряді ОК «Кооператив «Залізничник» (є правонаступником ГБК «Залізничник») по АДРЕСА_1.

Заповіту ОСОБА_2 не залишив.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори, у зв`язку з чим Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 98/2020 (номер у спадковому реєстрі № 65476572), проте свідоцтво про право на спадщину на майно, а саме гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. м по АДРЕСА_1 не видано у зв`язку з відсутністю документу про право власності, оскільки померлий не встиг його оформити у встановленому порядку.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті померлого ОСОБА_2 став його син ОСОБА_1 .

Проте, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на гаражний бокс у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гаражний бокс.

Згідно довідки виданої ГБК «Залізничник» померлому ОСОБА_2 вбачається, що останній згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів гаражно-будівельного кооперативу протокол № 1 від 20 березня 1987р., затвердженим рішенням ВК райради від 12 січня 1987 року № 30, був членом ГБК «Залізничник» та став власником гаражного боксу номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий, площею 40,0 кв. м, по АДРЕСА_1 , побудованого господарчим способом та введеного в експлуатацію в жовтні 1991 року.

Сума вступного внеску сплачена в повному обсязі, та відповідно ОСОБА_2 набув право власності на зазначений гаражний бокс.

Заборгованості по сплаті вступного та пайового внеску не має.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.05.2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

11.07.2022 року від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшли копії спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №98/2020 від 07.02.2020 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, підстави, визначені законом для відкладення розгляду справи та оголошення в ній перерви відсутні, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, а саме гаражний бокс номер НОМЕР_1 , що розташований на першому поверсі в четвертому ряді ОК «Кооператив «Залізничник» (є правонаступником ГБК «Залізничник») по АДРЕСА_1.

Заповіту ОСОБА_2 не залишив.

У встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори, у зв`язку з чим Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 98/2020 (номер у спадковому реєстрі № 65476572), проте свідоцтво про право на спадщину на майно, а саме гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. м по АДРЕСА_1 не видано у зв`язку з відсутністю документу про право власності, у зв`язку з тим, що померлий не встиг його оформити у встановленому порядку.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті померлого ОСОБА_2 став його син ОСОБА_1 .

Проте, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на гаражний бокс у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гаражний бокс.

Крім того, Обслуговуючий кооператив «Кооператив «Залізничник» своїм листом вих. № 664 від 24.03.2021 повідомив позивачу у відповідь на його звернення що прийняття до складу членів Обслуговуючого кооперативу «Кооператив «Залізничник», можливе у разі набуття права власності на гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. м по АДРЕСА_1 шляхом вчинення відповідних юридичних дій (оформлення купівлі-продажу, дарування, спадщини, тощо).

Згідно технічного паспорту виготовленого ІНФОРМАЦІЯ_3 померлому ОСОБА_2 вбачається, що Рішенням Київської міської ради народних депутатів № 1621/2 від 20.11.1978 року та № 292 від 08.04.1985 року відведено земельну ділянку для будівництва та обслуговування гаражних боксів, в подальшому згідно з рішенням Київської міської ради від 04.03.1999 року № 148/249 та від 14.03.2002 року № 313/1747 надано земельні ділянки у власність чи оренду.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно довідки виданої ГБК «Залізничник» померлому ОСОБА_2 (вих. № 316 від 24.03.2008р.) вбачається, що останній згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів гаражно-будівельного кооперативу протокол № 1 від 20 березня 1987р., затвердженим рішенням ВК райради від 12 січня 1987 року № 30, був членом ГБК «Залізничник» та став власником гаражного боксу номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий, площею 40,0 кв. м, по АДРЕСА_1 , побудованого господарчим способом та введеного в експлуатацію в жовтні 1991 року.

Сума вступного внеску сплачена в повному обсязі, та відповідно ОСОБА_2 набув право власності на зазначений гаражний бокс.

Заборгованості по сплаті вступного та пайового внеску не має.

Відповідно до технічного паспорту на гаражний бокс номер НОМЕР_1 в ГБК «Залізничник» (правонаступником якого є ОК «Кооператив «Залізничник»), складеного 08.10.2008р. КП «Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. м по АДРЕСА_1 , загальна площа приміщень становить 40,0 кв.м.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооператив» члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, в тому числі до 01.07.1990 року відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність» набувають право власності і тому вправі заповісти, продати, подарувати.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

На підставі вищезазначеного, враховуючи, що померлим ОСОБА_2 як членом ГБК «Залізничник» було сплачено в повному обсязі пайовий внесок за гаражний бокс, тому право власності на побудований гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. м по АДРЕСА_1 було набуто ОСОБА_2 правомірно без порушень законодавства та прав інших осіб.

Однак, враховуючи, що право власності на вказаний гаражний бокс за ОСОБА_2 в установленому законом порядку зареєстровано не було, за відсутності правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно, позбавляють позивача, як законного спадкоємця померлого, отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, та й відповідно зареєструвати право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Проте, за визначенням ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що правомірно належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, відповідно до ч. 8 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначається, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок.

Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах.

Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Виходячи із зазначених обставин, та враховуючи, що позивач прийняв спадкове майно, однак відсутність правовстановлюючих документів на гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. м по АДРЕСА_1 позбавляє його можливості зареєструвати перехід права власності на вищезазначене майно, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Крім того, позивач ОСОБА_1 постійно сплачує членські внески за гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. м по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1233, 1235 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Кооператив «Залізничник» про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , право власності у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на гаражний бокс номер НОМЕР_1 , поверх перший, ряд четвертий площею 40,0 кв. АДРЕСА_1 в Обслуговуючому кооперативі «Кооператив «Залізничник».

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Кооператив «Залізничник», , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя