ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4417/22 Справа № 175/3011/21 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона має двох неповнолітніх дітей, батьком яких є ОСОБА_1 . Протягом 2022-2026 років позивач має можливість оздоровити дітей за кордоном, оскільки у неї та її чоловіка наявна за кордоном нерухомість. Однак, відповідач не дає дозволу на виїзд дітей за кордон. Тому, позивач просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без супроводу та без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до країн: Чеської республіки - у період: з 28 грудня 2022 року по 28 січня 2023 року, з 28 грудня 2023 року по 28 січня 2024 року, з 28 грудня 2024 року по 28 січня 2025 року, з 28 грудня 2025 року по 28 січня 2026 року, з 28 грудня 2026 року по 28 січня 2027 року.; Турецької республіки - у період з 20 травня 2023 року по 30 серпня 2023 року, з 20 травня 2024 року по 30 серпня 2024 року, з 20 травня 2025 року по 30 серпня 2025 року, з 20 травня 2026 року по 30 серпня 2026 року, з 20 травня 2027року по 30 серпня 2027 року; надати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду в супроводі матері за межі України, малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмової згоди та супроводу батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітніх дітей - задоволено у повному обсязі. Надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без супроводу та без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до країн:

- Чеської Республіки - у період: з 28 грудня 2022 року по 28 січня 2023 року, з 28 грудня 2023 року по 28 січня 2024 року, з 28 грудня 2024 року по 28 січня 2025 року, з 28 грудня 2025 року, по 28 січня 2026 року, з 28 грудня 2026 року по 28 січня 2027року;

- Турецької Республіці - у період з 20 травня 2023 року по 30 серпня 2023 року, з 20 травня 2024 року по 30 серпня 2024 року, з 20 травня 2025 року по 30 серпня 2025 року, з 20 травня 2026 року по 30 серпня 2026 року, з 20 травня 2027 року по 30 серпня 2027 року. Надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду в супроводі матері за межі України, малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без письмової згоди та супроводу батька ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Місце проживанням позивача є АДРЕСА_1 . На день розгляду даної справи на території Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 від 16 серпня 2003 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №471, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб.

Від вказаного шлюбу в ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , виданих Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 22.06.2011 (а.с. 8, 9)

Згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2014 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано (а.с. 10).

Після припинення шлюбних відносин малолітні діти проживають з матір`ю ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, від 04.11.2016 року, актовий запис №124, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено шлюб. Позивачем було змінено прізвище з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 (а.с.7).

Позивач має на меті оздоровити своїх дітей у 2022 - 2026 року, а саме відвідати Турецьку Республіку та Чеську Республіку. Оскільки, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житлова нерухомість в АДРЕСА_2 ., а її чоловіку ОСОБА_9 на праві приватної власності належить житлова нерухомість в АДРЕСА_3 (а.с.11,20).

Проте, для виїзду дітей за межі України необхідна згода надана ОСОБА_1 , батьком дітей.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правила).

Вказані Правила передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску.

Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим із батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює конкретний (одноразовий) виїзд дитини за кордон із визначенням його початку й закінчення.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №712/10623/17-ц, провадження № 14-244цс18.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей сторін за межі України у супроводі матері та без дозволу і супроводу батька, із визначенням його початку й закінчення (до Чеської Республіки - у період: з 28 грудня 2022 року по 28 січня 2023 року, з 28 грудня 2023 року по 28 січня 2024 року, з 28 грудня 2024 року по 28 січня 2025 року, з 28 грудня 2025 року, по 28 січня 2026 року, з 28 грудня 2026 року по 28 січня 2027року; до Турецької Республіці - у період з 20 травня 2023 року по 30 серпня 2023 року, з 20 травня 2024 року по 30 серпня 2024 року, з 20 травня 2025 року по 30 серпня 2025 року, з 20 травня 2026 року по 30 серпня 2026 року, з 20 травня 2027 року по 30 серпня 2027 року), відповідає інтересам дітей, не порушує прав батька на спілкування з ними та не позбавляє його права брати участь у вихованні та утриманні дітей; приймаючи до уваги, що мати ОСОБА_3 за межами України має житло і здатна забезпечити їх належними умовами, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей з матір`ю до Чеської та Турецької Республік із зазначенням певного періоду, на який видається такий дозвіл, відповідатиме найкращим інтересам кожного із дітей.

Твердження апелянта про відсутність між сторонами спору щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон спростовані матеріалами даної цивільної справи, яка у провадженні судів перебуває з липня 2021 року, однак, станом до цього часу, відповідачем не наданий позивачці чи її представнику відповідний дозвіл, викладений у письмовій нотаріальній формі. Також колегія приймає до уваги доводи позивачки, які не заперечуються відповідачем, що між сторонами після розірвання шлюбу склались неприязні стосунки, що ускладнює спілкування з приводу одержання від відповідача письмового нотаріального дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон України без супроводу батька.

Колегія звертає увагу, що місцевим судом в оскаржуваному рішенні чітко визначено періоди перебування дітей за кордоном та місце їх знаходження під час закордонних поїздок. Відпочинок, оздоровлення дітей за кордоном відповідає інтересам дітей.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова