Справа № 214/6511/22
2-о/214/222/22
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., дослідивши матеріали заяви № 214/6511/22

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (вул. В.Липинського, буд. 7, м. Дніпро)

про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду 01.12.2022 із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, а саме.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Частиною 1 статті 29 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Місце проживання чи перебування фізичної особи повинні бути в кожному випадку достовірно встановлені.

У заяві ОСОБА_1 зазначає адресу свого проживання: АДРЕСА_1 , проте доказів фактичного проживання за вказаною адресою до заяви не додано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості правильно визначити підсудність справи.

Крім того, зі змісту поданої заяви слідує, що заявниця просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є особи, що постійно проживали на території України станом на 24.08.1991, а також особи, які приживали на території України станом на 13.11.1991 і не були громадянами інших держав.

Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України». Тобто, факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та факт проживання на території України станом на 13.11.1991 за відсутності громадянства іншої держави, це різні факти, встановлення яких залежить від доведеності різних обставин, у зв`язку з чим заявниці необхідно уточнити прохальну частину заяви.

Таким чином, оскільки заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, то згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду, в іншому випадку заява буде вважатись неподаною та повертається заявникові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 175, 177, 185, 187, 258, 260, 318 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків та приведення заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали направити заявниці за адресою, вказаною в заяві для виконання. У разі невиконання ухвали суду заява буде вважатися неподаною та повернена заявниці разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає

Суддя Сіденко С.І.