Справа № 461/5579/21
Провадження № 2/466/569/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Репета К. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води,-

в с т а н о в и в:

04 жовтня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова за підсудністю з Галицького районного суду м. Львова надійшли матеріали цивільної справи за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води (а. с. 1-4).

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

06 лютого 2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до Галицького районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2016 по 31.12 2017 у розмірі 14272,67 грн.

27 лютого 2018 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова у видачі судового наказу відмовлено.

08 червня 2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до Галицького районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2018 по 30.04 2018 у розмірі 5994,50 грн., інфляційних втрат в розмірі 120,36 грн. та 3% річних у розмірі 31,55 грн., всього 6146,41 грн. та 176,20 грн. витрат по оплаті судового збору.

13 серпня 2018 року Галицький районний суд м. Львова за заявою боржника постановив ухвалу про скасування судового наказу .

28 травня 2019 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» знову звернулось до Галицького районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 30.04 2019 у розмірі 10956,81 грн., інфляційних втрат в розмірі 855,94 грн. та 3% річних у розмірі 255,60 грн., всього 12068,35 грн. та 192,10 грн. витрат по оплаті судового збору.

05 липня 2019 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова у видачі судового наказу відмовлено.

17 березня 2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» підготовлений та направлений на ім`я відповідача для підписання два примірники договору приєднання, що підтверджується супровідним листом, фіскальним чеком ВПЗ Львів-40 про відправлення, та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 211 з підписом відповідача про отримання 23.03.2016 та повторно 10.05.2016 № 633.

Проте, як зазначив позивач у позовній заяві, станом на сьогоднішній день договір приєднання відповідачем не підписаний.

Факт надання відповідачу послуг з централізованого опалення, проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Актами про включення системи теплопостачання від 22.10.2014, 09.10.2015, 11.10.2016, 10.10.2017.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 9 від 08.05.2019, отриманої з єдиного реєстру територіальної громади м. Львова вбачається, що відповідач в період накопичення заборгованості ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідачу з 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого постачання та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даної послуги з метою її оплати.

Проте, за період з 01.05.2016 по 30.09.2019 у відповідача утворилась заборгованість з оплати послуг за централізоване опалення в розмірі 31223,98 грн., інфляційних втрат у розмірі 976,30 грн., та 3% річних 287,15 грн., всього 32487,43 грн.

Оскільки неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача, позивач не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість.

Щодо строку позовної давності, позивач зазначив, що якщо особа звернулася до суду за видачою судового наказу, то строк позовної давності переривається за три роки до часу звернення до суду за видачу судового наказу.

В даному випадку, позивач має право звернутися до суду протягом трирічного строку після скасування судового наказу для того, щоб стягнути заборгованість за період до переривання строку позовної давності.

Обґрунтування заперечень відповідача.

02 лютого 2022 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_1 подано заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води, у яких вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими (а. с. 82).

В обґрунтування заперечень посилається на те, що вона, ОСОБА_1 не є та не була власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.05.2016 по 30.04.2019. Власником квартири АДРЕСА_3 з 19.04.1995 по 03.10.2019 була ОСОБА_2 , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу квартири від 03.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О. О.

Відтак, оскільки вона не мала і не має у власності вказаної квартири, тому їй не зрозуміло, з якими саме обставинами і приписами чинного законодавства керувався позивач, пред`являючи до неї позовні вимоги.

Крім того вказала, що з позовної заяви вбачається, що борг, на думку позивача, виник за період з 01.05.2016 по 30.04.2019, позовна заява подана 09.04.2021, відтак вимоги за період до 09.04.2018 є такими, які заявлені зі спливом строків позовної давності, а тому, на її думку, до таких вимог підлягають застосуванню наслідки ч. 4 ст. 267 ЦК України, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні таких вимог.

30 травня 2022 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, що аналогічний у викладених письмових запереченнях, поданих відповідачем на адресу суду 02.02.2022 (а. с. 95-96).

03 червня 2022 року на адресу суду представником позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Лозинською О. А. подано відповідь на заперечення, у якій не погоджується із доводами відповідача (а. с. 107-110).

Вказала, що згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 9 від 08.05.2019, отриманої з єдиного реєстру територіальної громади м. Львова вбачається, що відповідач в період накопичення заборгованості ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 .

Доказів того, що відповідач не проживала за вказаною адресою до моменту зняття з місця реєстрації надано не було. Факт реєстрації чи проживання відповідач не заперечує. Акту про фактичне проживання особи за іншою адресою. реєстрації ЛКП, ОСББ, ОСОБА_3 , відповідачем складено не було.

Згідно розрахунку за послугу з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що споживач ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , в січні 2021 року відповідачем було здійснено часткову оплату за послугу з централізованого опалення.

Відтак, згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України, строк позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання ним боргу чи обов`язку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року задоволено клопотання представника позивача. Залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (а. с. 120).

26 липня 2022 року на адресу суду представником позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» подано клопотання про поновлення строків позовної давності (а. с. 124-127).

У клопотанні представник позивача зазначила, що співвідповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у договорі купівлі-продажу № 636 від 03.10.2019 (такий надано відповідачем до матеріалів справи та 20.07.2022 скеровано представником покупця на запит представника позивача), як власник квартири визнає свій обов`язок та зобов`язання по оплаті за житлово-комунальні послуги до 03.03.2019, що прямо прописано в ч. 2 п. 2.1 Договору.

Відтак, сам відповідач 03.10.2019 своїми діями перериває строк позовної давності.

Відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п. 12 такого змісту: 12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Згідно постанови КМУ від 11.03.2022 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в Україні встановлено карантин з 12.03.2020, який діє по теперішній час, а тому позовна давність, на думку представника позивача, продовжується на строк дії карантину.

Крім того, ЛМКП «Львівтеплоенерго» неодноразово зверталось до Галицького районного суду м. Львова із заявами про видачу судового наказу, проте ухвал щодо відмови у видачі судового наказу представником позивача отримано не було. Відтак перебіг позовної давності починається з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки позивач довідався про порушення свого права на подачу позову лише у березні 2021 року, відтак, просить суд поновити строк позовної давності.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року прийнято справу до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року задоволено клопотання представника позивача. Залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судове засідання представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Лозинська О. А. не з`явилася, 05.09.2022 на адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується підписом ОСОБА_1 у розписці про день судового засідання, яка міститься у матеріалах справи (а. с. 147). Заяви про розгляд справи у їх відсутності не подали, причин неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Судом встановлено, що згідно довідки № 9 з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 08.05.2019, отриманої з єдиного реєстру територіальної громади м. Львова за адресою: АДРЕСА_6 , в період накопичення заборгованості, власником квартири була відповідач ОСОБА_2 , а відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована за вказаною адресою (а. с. 15).

16 березня 2016 року за № 09-3289 та повторно 10 травня 2016 року за № 09-5524 ЛМКП «Львівтеплоенерго» підготовлено та направлено на ім`я відповідача ОСОБА_1 для підписання два примірники договору приєднання, що підтверджується супровідними листами, та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 79 1, яке отримано відповідачем ОСОБА_1 21.03.2016 (а. с. 16, 17, 18).

Проте, відповідачем договір приєднання не підписаний.

Факт надання відповідачам послуг з централізованого опалення, проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Актами про включення системи теплопостачання від 22.10.2014, 09.10.2015, 11.10.2016, 10.10.2017 (а. с. 25-28).

Відповідачу з 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого постачання та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даної послуги з метою її оплати.

Відповідно до розрахунків, наданих ЛМКП "Львівтеплоенерго", за період з 01.05.2016 по 30.09.2019 у відповідачів утворилась заборгованість з оплати послуг за централізоване опалення в розмірі 31223,98 грн., інфляційних втрат у розмірі 976,30 грн., та 3% річних 287,15 грн., всього 32487,43 грн. (а. с. 29-30, 31, 32).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ЛМКП "Львівтеплоенерго" про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (а. с. 5).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року скасовано судовий наказ Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення (а. с. 7).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ЛМКП "Львівтеплоенерго" про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (а. с. 9).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 та п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця є готування та укладання із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідності за дотриманням умов їх виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1.1 договору приєднання предметом договору є те, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суд критично оцінює твердження відповідача ОСОБА_1 , що вона не є та не була власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.05.2016 по 30.04.2019, відтак позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості є безпідставними, оскільки такі твердження спростовуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, за вказаний період, в період накопичення заборгованості, остання була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 та була споживачем послуг з централізованого опалення.

Крім того встановлено, що згідно Договору купівлі продажу квартири від 03.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепою О. О., відповідач ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_3 і, та як власник квартири, визнала свій обов`язок та зобов`язання по оплаті комунальних та інших платежів по день звільнення житла, а саме до 03.03.2019 включно (а. с. 98-102).

Таким чином у квартирі АДРЕСА_2 за період з 01.05.2016 по 30.09.2019 утворилась заборгованість з оплати послуг за централізоване опалення в розмірі 31223,98 грн., інфляційних втрат у розмірі 976,30 грн., та 3% річних 287,15 грн., всього 32487,43 грн., що підтверджується відповідним розрахунком за надані послуги.

Всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення, а тому зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 625 ЦК України, боржник повинен сплатити позивачу на його вимогу інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного) (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України).

Відповідачем ОСОБА_2 у договорі купівлі-продажу № 636 від 03.10.2019, як власником квартири, визнано свій обов`язок та зобов`язання по оплаті за житлово-комунальні послуги до 03.03.2019, відтак вказаними діями перервано строк позовної давності.

Крім того, позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» неодноразово зверталось до Галицького районного суду м. Львова із заявами про видачу судового наказу. Відтак перебіг позовної давності починається з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а тому відповідно до ст. 264 ЦК України строк позовної давності не є пропущеним. У зв`язку з цим, заявлене відповідачем ОСОБА_1 у відзиві клопотання про застосування позовної давності не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, а тому з відповідачів необхідно стягнути заборгованість в межах трирічного строку позовної давності.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в рівних частках на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП суду невідомий, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2016 по 30.04.2019 у розмірі 31223,98 грн. (тридцять одну тисячу двісті двадцять три гривні 98 копійок), інфляційні втрати в розмірі 976,30 грн. (дев`ятсот сімдесят шість гривень 30 копійок) та 3 (три) відсотки річних у сумі 287,15 грн. (двісті вісімдесят сім гривень 15 копійок), всього 32487,43 грн. (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят сім гривень 43 копійки) на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в Львівське АТ «Ощадбанк», МФО 325796, .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП суду невідомий, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , понесені судові витрати у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , юридична адреса: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП суду невідомий, адреса: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 вересня 2022 року.

Суддя П. Т. Едер