Провадження № 2/522/2574/22
УХВАЛА

08 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Лукашкіні О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 про залишення позовів без розгляду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.

Представник ОСОБА_1 подав заяву про залишення первісного позову без розгляду у зв`язку з неявкою позивача, а також залишення зустрічного позову без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позові підлягають залишення без розгляду з наступних підстав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку із наведеним вище, враховуючи, що позивач за первісним позовом ОСОБА_2 повторно не з`явився у судове засідання, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, суд надходить до висновку про те, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики підлягає залишенню без розгляду.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 , суд вважає, що оскільки його представник подав заяву про залишення позову без розгляду, і це не суперечить чинному законодавству та не порушує права інших осіб, а тому заяву слід задовольнити.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про залишення позовів без розгляду задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним - залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя

08.09.2022