Справа № 464/4338/21 Головуючий у 1 інстанції Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-з/811/177/22 Доповідач в 2 інстанції Шеремета Н. О.
УХВАЛА

08 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові заяву Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області про стягнення витрат на професійну правничу допомогуу справі за апеляційними скаргами Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року та представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, третя особа Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи» про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, третя особа Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи» про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Наказ Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області № 12-К від 30 квітня 2021 «Про вивільнення працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України» в частині вивільнення ОСОБА_1 з посади провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області.

Стягнуто з Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 травня 2021 року по 17 грдуня 2021 року в сумі 66 011.44 грн.

Стягнуто з Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області в користь держави 908 грн. судового збору.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року стягнуто з Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено частково, апеляційну скаргу Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області задоволено.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року та додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року скасовано, провадження у справі закрито.

19 серпня 2022 року Філія Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області подала заяву стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування заяви покликається на те, що в судовому засіданні представник Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області Бойко В.В., відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, здійснила заяву про те, що відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Стверджує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зазначає, що адвокат Бойко В.В. представляє інтереси Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області на підставі договору про надання правової допомоги № 01/22 від 18 січня 2022 року, яким передбачено, що розмір гонорару адвоката встановлюється сторонами у додаткових договорах/замовленнях до цього договору.Вказує, що розмір гонорару адвоката за правову допомогу в справі № 464/4338/21 становить 16 000 грн., однак розмір гонорару за представництво інтересів Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області самев суді апеляційної інстанції становить 12500 грн. Вважає, що факт надання адвокатом правової допомоги підтверджується актами про надану правову допомогу та платіжними дорученнями про оплату такої. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 грн.

29 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заперечення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, в яких зазначає, що справа є незначної складності, вартість послуг з підготовки апеляційної скарги в сумі 8500 грн. є, на його думку, значно завищеною, а представником відповідача не зроблено до закінчення судових дебатів заяву про стягнення витрат за надання правничої допомоги.

Враховуючи, що вирішення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу можливе за наявності відповідних документів в матеріалах справи і не потребує надання додаткових доказів та пояснень, відповідачем подано заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія судді вважає за можливе розглядати заяву без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів представник Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області Бойко В.В. зробила заяву про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги у разі задоволення апеляційної скарги Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області.

В подальшому 19 серпня 2022 року, тобто, протягом п`яти днів після ухвалення постанови Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявникомподано договір про надання правничої допомоги № 01/22 від 18 січня 2022 року, укладений між Філією Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській областіта адвокатським бюро «Вікторії Бойко», додатковий договір № 1 від 19 січня 2022 року до договору про надання правничої допомоги № 01/22 від 18 січня 2022 року, додатковий договір № 2 від 22 березня 2022 року до договору про надання правничої допомоги № 01/22 від 18 січня 2022 року Акт про надану правничу допомогу № 01/22 від 15 серпня 2022 року, а також платіжне доручення № 37 від 27 січня 2022 року на суму 7000 грн. та платіжне доручення № 305 від 16 серпня 2022 року на суму 9000 грн., якими підтверджується сплата Філією Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області адвокатському бюро гонорару адвоката.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у випадку відмови в позові (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Однак, постановою Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року закрито провадження у справі, а не відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник унаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, наприклад: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана); подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин; заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Отже, системне тлумачення наведених положень закону дають підстави вважати про те, що необґрунтовані дії позивача, як підстава для компенсації здійснених заінтересованими особами витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України повинні передбачати наявність свідомих недобросовісних дій, які б давали змогу стверджувати про зловживання ним своїми процесуальними правами.

На думку колегії суддів, саме по собі подання ОСОБА_1 позову до філії, яка не має статусу юридичної особи, а відтак не може бути відповідачем у справі не свідчить про необґрунтовані (недобросовісні) її дії, які б були підставою для компенсації судових витрат, оскільки звернення до суду з позовом є правом, доступ до якого є гарантованим, зокрема, пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач повинен довести, які саме необґрунтовані (недобросовісні) дії скаржника були ним здійсненні при звернені до суду, під час розгляду справи та в чому вони полягають, зокрема, але не виключно: чи діяла ця сторона недобросовісно; чи недобросовісна сторона мала на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів іншої сторони; чи були дії недобросовісної сторони умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується тощо.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 16 червня 2021 року у справі № 904/9024/16 та від 20 липня 2022 року у справі 308/9100/19.

Оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській областівитрат на професійну правничу допомогу, а відтак у задоволенні заяви Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській областіпро стягнення таких слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 270, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській областіпро стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 08.09.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк