Справа № 148/1388/22
Провадження №2/148/478/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 вересня 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

05.09.2022 позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом.

Ознайомившись з формою та змістом позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За вимогами п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз даної законодавчої норми свідчить про те, що вибір способу захисту порушеного права, в даному випадку права на аліменти, має той з батьків, з ким проживає дитина.

Крім того, згідно закріпленого в ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однак, звернувшись в суд з вимогою про стягнення аліментів, позивач в позовній заяві не визначила розміру та способу стягнення аліментів, а саме, чи їх слід стягнути в твердій грошовій сумі та в якій саме, чи в частці від заробітку (доходу) відповідача; не зазначила ціни позову щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, та не додала доказів, що підтверджують факт проживання з нею та знаходження на її утриманні дочки ОСОБА_3 , на утримання якої вона просить стягнути аліменти.

Доказом знаходження на утриманні дитини може бути відповідна довідка міської/сільської ради, видана за місцем проживання позивача.

Відсутність інформації щодо місця проживання дитини з позивачем згідно ч.3 ст. 181 СК України виключає право позивача на звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних вище недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що в разі усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, вона буде вважатися поданою в день первісного подання її до суду, в іншому разі - неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Штифурко