Справа № 212/9557/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням від 03.04.2020 позов АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено в повному обсязі.

13.04.2021 відповідач ОСОБА_1 звернулась з заявою про перегляд заочного рішення від 03.04.2020 та переглянути заочного рішення, призначивши справу до судового розгляду.

Ухвалою від 16.04.2021 заява про перегляд заочного рішення прийнята судом до розгляду.

Ухвалою 27.04.2021 заочне рішення скасоване, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

13.07.2021 відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позов, в якому зазначила, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в приватній частковій спільній сумісній власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.10.2018 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В квартирі зареєстровані обидва власника, тому вважає, що вони повинні нести солідарну відповідальність.

26.07.2021 АТ представник АТ «Криворізька теплоцентраль» надали відповідь на відзив, зазначивши, що відповідач у встановлені законом строки не вносила оплату за надані позивачем житлово-комунальні послуги в повному обсязі, тому просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

26.07.2021 представник АТ «Криворізька теплоцентраль» подав клопотання про залучення в якості співвідповідача у цивільній справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.07.2021 представник АТ «Криворізька теплоцентраль» подав заяву про зміну предмету позову, просили стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 власників квартири АДРЕСА_2 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.ю109.2013 року по 01.11.2019 в розмірі 37500,00 грн. основного боргу, 3% річних -2661,82 грн., інфляційні втрати - 9706,46 грн., всього 49868,28 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн.

27.10.2021 відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Враховуючи, що ОСОБА_1 виклала свою позицію у відзиві на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих сторонами доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.10.2018; витягу про реєстрацію власності на нерухоме майно; інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.07.2021 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .(а.с.56-60,102-103)

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .(а.с.62)

ОСОБА_4 , зареєструвала шлюб 15.05.2009 року, змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Згідно довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова-Ком» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.61)

Матеріалами справи встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів.

Відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яквласникам житла за адресою: АДРЕСА_1 , в опалювальний сезон поставлялася теплова енергія відповідно до тарифів на теплову енергію, установлених діючим законодавством. Позивачем, виконувалися обов`язки, постійно поставляв відповідачу теплову енергію у вигляді централізованого опалення, а відповідач оплату за отримані послуги в повному обсязі не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.10.2013 по 01.11.2019 року в розмірі 37500,00 гривень.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до житла відповідача, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином.

Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення вказаного вище житла за період з 01.11.2013 року по 01.11.2019 року становить 37500,00 гривень.

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано.

З вище викладеного слідує, що вимога позивача про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є правомірною.

Щодо позиції відповідачів про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

З огляду на те, що у позивача з відповідачем є фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем.

Згідно частини першої статті 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта.

Такий же висновок зроблений Верховним Судом України зокрема, у постанові Верховного Суду України від 8 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16 вказано, що «відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , особистий рахунок НОМЕР_3 , відповідачами у період з жовтня 2013 року по листопад 2019 року, частково виконувались обов`язки по оплаті послуг з централізованого опалення надані АТ «Криворізька теплоцентраль» в серпні 2015 року відповідачами проведена оплаті в розмірі 1,00 гривна, вересні 2017 року -79,05 гривень, травень 2018 року -1,00 гривна, червень 2019 року -5,45 гривень, при нарахуванні 0,0 грн. Вказана оплата проведена відповідачами з погашення боргу за минулий період, тим самим відповідачами підтверджено факт визнання боргу перед позивачем в силу вимог ч.1 ст.264 ЦК України та вказані дії свідчать про переривання строку позовної давності.

Таким чином посилання відповідачів про застосування строку позовної давності є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів сум інфляційних втрат та 3% річних, встановлено, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову, з відповідачів підлягають стягненню заборгованості по оплаті за централізоване опалення в сумі 37500,00 гривень, інфляційні втрати в сумі 9706,46 гривень та 3% річних у сумі 2661,82 гривень.

На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідачами не заявлено суду про неналежність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 625, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 67,68 ЖК України, ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 16, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, ст.ст. 4,12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за житлово-комунальні послуги в період з 01.10.2013 року по 01.11.2019 року в розмірі 37500,00 гривень, інфляційні втрати в розмірі 9706,46 гривень, 3% річних у розмірі 2661,82 гривень, всього 49868,28 гривень (сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім грн. 28 коп).

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 гривень, по 960,50 гривень з кожного.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: 50014, Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 13.09.2022 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак