Ухвала

6 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 552/1591/21

провадження № 61-7660ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Київського районного суду міста Полтави

від 13 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 6 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

3 серпня 2022 року подана касаційна скарга Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Київського районного суду міста Полтави

від 13 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 6 липня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Київського районного суду міста Полтави від 13 січня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 6 липня 2022 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої палати Верховного Суду

від 2 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає те, що суд першої інстанції розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, і не вирішив клопотання заявника, в якому він заперечив щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження

(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення Київського районного суду міста Полтави від 13 січня 2022 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень,касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 13 січня 2022 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В., зареєстрований в реєстрі за № 549, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 62 кв.м, яка належить ОСОБА_1 .

Стягнено з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 6 липня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» залишено без задоволення, рішення Київського районного суду міста Полтави від 13 січня 2022 року - без змін.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки рішенням Київського районного суду міста Полтави від 13 січня 2022 року виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, таке судове рішення не передбачає примусове виконання.

Касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити виконання судового рішення, якщо воно не підлягає примусовому виконанню.

Ураховуючи зміст рішення суду першої інстанції, про зупинення виконання якого просить Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», касаційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні такого клопотання, оскільки рішення Київського районного суду міста Полтави від 13 січня 2022 року в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не підлягає примусовому виконанню, тому підстав для зупинення його виконання немає.

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на користь держави судового збору у розмірі 908 грн до закінчення його перегляду в касаційному порядку, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Київського районного суду міста Полтави від 13 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 6 липня 2022 року.

Витребувати з Київського районного суду міста Полтавиматеріали цивільної справи № 552/1591/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про зупинення виконання рішення Київського районного суду міста Полтави від 13 січня 2022 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук