№ 336/2698/22
н/п 2-о/336/147/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С.,

за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Комунальний заклад «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради Дев`ятко І.О.,

малолітньої ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Комунальний заклад «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, про припинення опіки, звільнення від повноважень опікуна стосовно малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_3 з заявою про припинення опіки над нею та про звільнення ОСОБА_2 від виконання повноважень опікуна стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заявник вказував на те, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення виконкому Запорізької міської ради від 28.09.2012 року № 355/10 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування і перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради. Мати дитини померла в березні 2012 року, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2012 року батька малолітньої дитини було позбавлено батьківських прав відносно доньки, а ОСОБА_2 , 1961 р. н. призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина мешкала разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітня ОСОБА_3 юридично в родинних стосунках з опікуном ОСОБА_2 не перебуває. З 2020 року стосунки між малолітньою ОСОБА_4 і її опікуном значно погіршилися. Дівчинка самостійно залишала місце проживання, по декілька днів не з`являлася вдома, мешкала з її слів, у знайомого хлопця на території Комунарського району, мотивуючи це тим, що опікун не створила для неї комфортних умов проживання вдома. До порад і вимог опікуна дитина не прислухалася, не відвідувала навчальний заклад, під час навчального процесу гуляла містом, мала стосунки з сумнівним колом друзів, палить в системі, хизується тим, що може вживати спиртні напої. З приводу негативної поведінки малолітньої дитини, з метою розгляду подань ЗОШ № 65 з опікуном ОСОБА_2 та її підопічною ОСОБА_3 було проведено ряд профілактичних бесід працівниками відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо налагодження взаємовідносин, посилення виховних заходів з боку опікуна, повернення дитини до навчання, ліквідації існуючої заборгованості з навчальних предметів. Питання виконання обов`язків опікуна ОСОБА_2 стосовно виховання підопічної ОСОБА_3 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району 13.01.2022 року, протокол № 1. За підсумками розгляду родині надано термін для виправлення ситуації.

Заявник також зазначав, що не зважаючи на оголошення в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану і в зв`язку з чим малолітні діти повинні перебувати під посиленим контролем збоку дорослих, ситуація в родині опікуна ОСОБА_2 залишилася без змін. Малолітня дитина часто не ночувала вдома, опікун не вживала заходів щодо запобігання цьому. 04.05.2022 року опікуном було спрямовано повідомлення на лінію «102» щодо необхідності розшуку малолітньої підопічної. 05.05.2022 року працівниками відділу поліції по Комунарському району малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було знайдено і повернуто за місцем проживання. Проте в той же день дівчина залишила домівку і без пояснень зникла.

10.05.2022 р. під час бесіди з працівниками відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради опікун ОСОБА_2 та її підопічна ОСОБА_3 подали особисті заяви про розгляд питання припинення опіки та звільнення ОСОБА_2 від обов`язків опікуна, як таку, що не спроможна надалі виховувати дитину. Малолітня ОСОБА_3 в заяві зазначила, що не бажає жити з ОСОБА_2 . Після бесіди дівчинка покинула опікуна і зникла в невідомому напрямку на автомобілі дорослого чоловіка. В цей же день опікуном спрямовано повторне повідомлення на лінію «102» щодо необхідності розшуку дитини. 10.05.2022 р. ОСОБА_3 було знайдено, працівниками поліції проведено з дитиною профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо попередження протиправної поведінки в суспільстві, в діях опікуна ОСОБА_2 вбачено злісний факт невиконання обов`язків щодо виховання своєї підопічної та було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП та направлено до Шевченківського райсуду м. Запоріжжя для прийняття рішення. Малолітню ОСОБА_3 11.05.2022 року влаштовано до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради на повне державне забезпечення до вирішення її подальшої долі.

Крім того, заявник посилався на те, що 24.05.2022 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо надання дозволу на повернення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в її родину на спільне проживання та виховання. Це питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району 26.05.2022 року, протокол № 9. Комісія прийняла рішення відмовити ОСОБА_2 в наданні дозволу на повернення в її родину підопічної дитини з причини втрати власного виховного потенціалу та батьківського авторитету в очах малолітньої підопічної, що може призвести до загрози життю та здоров`ю дитини, скоєнню нею кримінальних правопорушень.

23.06.2022 року (протокол № 12) на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району було прийнято рішення підготувати матеріали для звернення до суду з позовом про припинення опіки та звільнення ОСОБА_2 від виконання опікунських обов`язків стосовно малолітньої підопічної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що зазначені вище факти можна розцінювати як свідоме ухилення від виконання опікуном своїх обов`язків по вихованню підопічної дитини, яка має статус позбавленої батьківського піклування, заявник просив суд припинити опіку та звільнити ОСОБА_2 від виконання повноважень опікуна стосовно малолітньої підопічної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2022 року відкрито провадження в цій справі у порядку окремого провадження, розгляд справи призначено на 18.08.2022 року.

В судове засідання, призначене на 18.08.2022 року, з`явилися: представник заявника, представник заінтересованої особи Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради та заінтересована особа опікун малолітньої дитини ОСОБА_2 . В цьому судовому засіданні після виходу до нарадчої кімнати суд дійшов до висновку про необхідність поновлення судового розгляду на підставі ч. 2 ст. 244 ЦПК України задля з`ясування думки дитини, справу відкладено на 05.09.2022 року.

В судове засідання, призначене на 05.09.2022 року з`явилися: представник заявника, представник заінтересованої особи Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, заінтересована особа опікун малолітньої дитини ОСОБА_2 та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судових засіданнях представники заявника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування підтримали викладене в заяві та просили суд припинити опіку та звільнити ОСОБА_2 від виконання повноважень опікуна стосовно її малолітньої підопічної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наголошуючи на тому, що опікун малолітньої дитини ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню підопічної ОСОБА_5 .

Представник заінтересованої особи Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради підтримав заяву Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування щодо припинення опіки та звільнення ОСОБА_2 від виконання повноважень опікуна стосовно малолітньої ОСОБА_5 .

Також представники органу опіки та піклування та комунального закладу визнали, що поміщення ОСОБА_5 до закладу соціально-психологічної реабілітації дітей не призвело до суттєвої зміни поведінки дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування з тих підстав, що малолітній дитині все ж таки краще перебувати у родині, тим паче у них з підопічної раніше були нормальні стосунки. Пояснила, що вважає її рідною, адже та є дочкою її брата, хоча це і не підтверджено офіціально. Коли у травні цього року малолітня ОСОБА_6 опинилася у Запорізькому обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, то дзвонила і просила забрати її додому. Просила суд заяву про припинення опіки залишити без задоволення.

З пояснень малолітньої дитини ОСОБА_3 , наданих в ході розгляду справи, вбачається, що вона хоче повернутися додому до опікуна, яку називає мамою, а тому тричі убігала з Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради. Пояснила, що розуміла, що її відразу будуть розшукувати за місцем проживання опікуна, тому вона деякий час переховувалася у посадці.

Під час ухвалення рішення суд у відповідності до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що згідно з рішенням виконкому Запорізької міської ради від 28.09.2012 року № 355/10 малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування і перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради. Мати дитини померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9; 12; 12 зворот).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2012 року батька малолітньої дитини було позбавлено батьківських прав відносно доньки, а ОСОБА_2 , 1961 р.н. призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина мешкала разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітня ОСОБА_3 юридично в родинних стосунках з опікуном ОСОБА_2 не перебуває (а.с. 10-11).

Останнього року малолітня ОСОБА_7 самостійно залишала місце проживання, по декілька днів не з`являлася вдома, мешкала з її слів, у знайомого хлопця на території Комунарського району, до порад і вимог опікуна дитина не прислухалася, не відвідувала навчальний заклад. Основні пропуски занять у ЗОШ № 65 у дитини спостерігалися наприкінці 2021 року та у 2022 році. Опікун ОСОБА_2 турбувалася про дитину, приходила до школи, систематично спілкувалася з класним керівником, брала участь у превентивних заходах за участю адміністрації, проте, вплинути на дівчину не може (а. с. 15-17).

З приводу негативної поведінки малолітньої дитини, з метою розгляду подань ЗОШ № 65 з опікуном ОСОБА_2 та її підопічною ОСОБА_3 було проведено ряд профілактичних бесід працівниками відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо налагодження взаємовідносин, посилення виховних заходів з боку опікуна, повернення дитини до навчання, ліквідації існуючої заборгованості з навчальних предметів. Питання виконання обов`язків опікуна ОСОБА_2 стосовно виховання підопічної ОСОБА_3 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району 13.01.2022 року, протокол № 1. За підсумками розгляду родині надано термін для виправлення ситуації. (а. с. 15; 17-18; 19).

В зв`язку зі зверненнями опікуна на лінію «102» про необхідність розшуку підопічної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двічі дівчину розшукувала поліція. Вперше, 05.05.2022 року малолітню ОСОБА_3 було знайдено та повернуто додому. 10.05.2022 р. під час бесіди з працівниками відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради опікун ОСОБА_2 та її підопічна ОСОБА_3 подали особисті заяви про розгляд питання припинення опіки та звільнення ОСОБА_2 від обов`язків опікуна, як таку, що не спроможна надалі виховувати дитину. Малолітня ОСОБА_3 в заяві зазначила, що не бажає жити з ОСОБА_2 (а. с. 6-7; 13-14).

Після бесіди малолітня ОСОБА_3 покинула опікуна і зникла в невідомому напрямку на автомобілі дорослого чоловіка. В цей же день опікуном спрямовано повторне повідомлення на лінію «102» щодо необхідності розшуку дитини. 10.05.2022 р. ОСОБА_3 було знайдено, працівниками поліції проведено з дитиною профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо попередження протиправної поведінки в суспільстві, в діях опікуна ОСОБА_2 вбачено злісний факт невиконання обов`язків щодо виховання своєї підопічної та було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП та направлено до Шевченківського райсуду м. Запоріжжя для прийняття рішення. Малолітню ОСОБА_3 11.05.2022 року влаштовано до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради на повне державне забезпечення до вирішення її подальшої долі (а.с. 20-22).

Опікун ОСОБА_2 , бажаючи продовжувати опіку над малолітньою ОСОБА_3 і, вважаючи, що дитині краще виховуватися у родині, 24.05.2022 року звернулася із заявою до начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо надання дозволу на повернення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в її родину на спільне проживання та виховання. Це питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району 26.05.2022 року, протокол № 9. Комісія прийняла рішення відмовити ОСОБА_2 в наданні дозволу на повернення в її родину підопічної дитини з причини втрати власного виховного потенціалу та батьківського авторитету в очах малолітньої підопічної, що може призвести до загрози життю та здоров`ю дитини, скоєнню нею кримінальних правопорушень (а. с. 15-16).

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Згідно з положеннями статей 62-63 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Статтею 249 СК України передбачено, що опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

За приписами статей 250, 251 СК України опіка, піклування над дитиною припиняється у випадках, встановлених ЦК України. Особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених ЦК України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Згідно зі статтями 67, 69 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, також опікун малолітньої та неповнолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Статтею 75 ЦК України передбачено, що за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту.

Відповідно до пункту 5.2 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року за № 34/166/131/88, органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків.

Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відносини між опікуном ОСОБА_2 та її підопічною - неповнолітньою ОСОБА_3 з часу встановлення опіки та до 2021 року мали нормальний характер, притаманний родині. Дитина називала опікуна мамою, в родині поводилася нормально, опікун виховувала дитину, піклувалася про її здоров`я, фізичний, моральний розвиток, навчання.

Зі змісту доданих до заяви: Повідомлення директора ЗЗШ № 65; Характеристики учениці 7-А класу ОСОБА_3 ; Відповіді на запит директора ЗЗШ № 65 - видно, що дитина ОСОБА_3 навчається у цій школі з першого класу. Протягом навчання у 5-6 класах спостерігалися поодинокі випадки пропуску дитиною занять без дозволу опікуна. Конрад ОСОБА_6 має низький та середній рівні у навчанні, характеризується як неагресивна, знає та виконує правила поведінки, на профілактичні бесіди реагує доброзичливо. Основні пропуски занять у дитини спостерігалися наприкінці 2021 року та у 2022 році. З цих же додатків видно, що опікун ОСОБА_2 турбується про дитину, приходить до школи, у системі спілкується з класним керівником, бере участь у превентивних заходах за участю адміністрації, проте, вплинути на дівчину не може. Також директор ЗЗШ № 65 в своєму Повідомленні вказував на те, що станом на 03.12.2021 року самотужки надалі тримати ОСОБА_6 в рамках освітньої траєкторії не можуть, тому просила начальника відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради допомогти у вирішенні проблеми (а. с. 17; 17-на звороті; 18).

В матеріалах справи знаходиться характеристика вихованки КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складена 17.08.2022 р. психологом закладу. В характеристиці вказано, що дівчина знаходиться в центрі з 11.05.2022 року. На протязі адаптації в центрі ОСОБА_6 почала орієнтуватися на дітей з негативною поведінкою, прагне звернути на себе увагу, протестує правилам та нормам, що властиво дітям у перехідному віці. Має нестабільну психіку, настрій різко може змінюватися на протилежний. Загальний психологічний стан дівчини тривожний, помічається незадоволена потреба у любові та турботі. Дотримується правил центру та внутрішнього розпорядку за умови контролю дорослого. Схильна до самовільних уходів. При розмові з дівчиною було виявлено, що вона дуже хоче додому і проживати разом з родиною опікуна (а. с. 32).

За приписами частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд при розгляді даної справи враховує, що головною метою встановлення опіки та піклування над малолітньою та неповнолітньою особами є її виховання та забезпечення її майнових та немайнових прав та інтересів, тобто створення умов, необхідних для повноцінного всебічного фізичного та духовного розвитку неповнолітнього.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Піклувальник над неповнолітньою особою зобов`язаний дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток.

Лише за умов коли опікун/піклувальник веде не пристойний спосіб життя, неналежно ставиться до своїх обов`язків по піклуванню, він може бути звільнений від виконання таких обов`язків. Отже, звільнення від повноважень опікуна та піклувальника є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних опікунів/піклувальників.

Ухвалюючи рішення у справі, яка розглядається, суд має виходити з найвищих інтересів дитини. Водночас суд має з`ясувати належним чином обставини, які входять до предмета доказування у справі.

З огляду на обставини справи, на докази, надані сторонами та з урахуванням думки малолітньої підопічної ОСОБА_3 з приводу її бажання залишитися під опікою ОСОБА_2 , суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування про припинення опіки, звільнення від повноважень опікуна ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Залишаючи без задоволення дану заяву, суд виходить з того, що заявником не доведено, що опікуном ОСОБА_2 не забезпечені належні умови проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 або опікун невідповідально відноситься до своїх обов`язків щодо підопічної.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що малолітня підопічна ОСОБА_7 залишена опікуном ОСОБА_2 напризволяще без контролю та необхідних засобів існування. Той факт, що малолітня ОСОБА_3 без дозволу уходила з дому та ночувала у друзів не свідчить про те, що опікун не забороняє їй цього робити та не турбується про дитину. З огляду на підлітковий вік дитини, а також стресові стани, викликані війною, таке непорозуміння може траплятися не тільки поміж опікуном та підопічною, але й між рідними батьками та дітьми. За таких обставин відповідним органам захисту дітей слід закріпити дитину за певними спеціалістами в галузі психології та/або психіатрії з метою усунення проблем так званого перехідного віку у важких підлітків.

Суд вважає, що в даному випадку звільнення ОСОБА_2 від повноважень опікуна без належного доведення її злісного ухилення від їх виконання буде передчасним з точки зору захисту права малолітньої дитини на проживання в сім`ї.

Судові витрати на підставі ч. 1 ст. 146 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 249, 250, 251 СК України, ст. ст. 55, 59, 62, 63, 67, 69, 75 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 79, 80, 81, 89, 264, 265, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування про припинення опіки, звільнення від повноважень опікуна стосовно малолітньої дитини залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом 15 днів шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Повне рішення складено 09.09.2022

Суддя Є.С. Боєв