1Справа № 335/5662/22 2/335/2600/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Ознайомившись з поданими матеріалами, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У поданому позові позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, подані у період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року до житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 11 641,54 гривень.

Відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до положень ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем у якості доказу заявленої до стягнення суми заборгованості суду подано довідку щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка не засвідчена жодним передбаченим законом способом.

Поданий суду доказ не містить підпису уповноваженої особи, яка його склала, печатки юридичної особи, а також дати його складення та номеру.

Позивач в обгрунтування позову посилається на положення ст. 322 ЦК України, якою передбачено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить.

Разом з тим, з поданих суду матеріалів позовної заяви не вбачаються відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про зареєстроване право власності за відповідачем на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, згідно з отримаю судом інформацією з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 05.09.2022 року, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивачем не чітко викладені обставини в обгрунтування позову про стягнення заборгованості за об`єктом надання послуг, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та не наведено доказів в обгрунтування таких вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не надано, та не наведено об`єктивних обставин щодо неможливості їх подання.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду за наявності вищезазначених її недоліків.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з викладеним, з метою захисту права позивача на справедливий, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків позову.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків позову - 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Калюжна