Провадження № 6/522/268/22
УХВАЛА

08 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі Лукашкіні О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.11.2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 101360,50 гривень, а також судовий збір у сумі 1520,41 гривень.

Ухвалою суду від 06 липня 2018 року обмежено громадянину ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси по цивільній справі № 522/20892/15-ц про стягнення ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» суму боргу у розмірі 101360,50 гривень, а також судовий збір у сумі 1520,41 гривень.

29.08.2022 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України зазначено, що ухвалою від 06.07.2018 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 522/20892/15-ц подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язань за виконавчим листом № 522/20892/15-ц від 16.01.2017 року, видав Приморський районний суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» борг за кредитним договором у сумі 101 360, 50 гривень, а також судовий збір у сумі 1520,41 гривень.

Розгляд подання державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України здійснювався без участі ОСОБА_1 , а тому суд не мав можливості вислухати його пояснення з приводу обставин справи та позицію стосовно подання державного виконавця, а як наслідок прийняти справедливе, законне та обґрунтоване рішення.

Матеріали заяви суддя отримала 30.08.2022 року.

Ухвалою суду від 02.09.2022 року було призначене судове засідання з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України на 08.09.2022 року.

У судове засідання призначене на 08.09.2022 року сторони не з`явилися, про час про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник ОСОБА_1 надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, враховуючи розумні строки розгляду заяви, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності сторін згідно ст.287 ЦПК України.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 08.09.2022 року.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.11.2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 101360,50 гривень, а також судовий збір у сумі 1520,41 гривень.

Ухвалою суду від 06 липня 2018 року року обмежено громадянину ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси по цивільній справі № 522/20892/15-ц про стягнення з ОСОБА_ ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» суму боргу у розмірі 101360,50 гривень, а також судовий збір у сумі 1520,41 гривень.

29.08.2022 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України зазначено, що ОСОБА_1 до моменту винесення ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фактично не ухилявся від виконання судового рішення та систематично у добровільному порядку здійснював сплату боргу, що підтверджується квитанціями АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» від 21.10.2014 року, 13.02.2015 року, 13.03.2014 року, 08.09.2014 року, 23.05.2014 року, 07.08.2014 року, 15.04.2014 року, 27.06.2014 року.

У поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України божника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, відсутні будь-які відомості відносно заходів вжитих державним виконавцем щодо виявлення рахунків боржника, перевірки майнового стану боржника за адресою вказаною у виконавчому документі та відсутні доказ (пояснення, заява або акт, що підтверджував встановлений факт або події) того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПУ України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Між тим, згідно до ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Утім визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває. Також відсутня практика Конституційного суду України щодо офіційного тлумачення такого поняття, як «ухилення».

Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше.

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у ч. 5 ст. 6 «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Проте особа, що має невиконанні зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

Також у судовому засідання встановлено та підтверджено відповідними доказами, що ОСОБА_3 не ухилявся від виконання зобов`язання. Вказане підтверджується квитанціями про добровільну сплату заборгованості.

Вказане свідчить по те, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа є передчасним й необґрунтованим, а з боку державного виконавця вжито не всіх заходів примусового виконання рішень, як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження» та Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Отже, в відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для задоволення заяви про скасування обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 268, 353-354, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , яке встановлено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2018 року по справі № 522/20892/15-ц;

Копію ухвали направити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601,м.Київ,вул. Володимирська, будинок 26) та до Адміністрації Державної прикордонної служби України (м.Київ, вул.Володимирська, 20) - для виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

08.09.2022