Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1611/21

Провадження № 2/943/322/2022

29 серпня 2022 року м.Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Шендрікової Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Бузун О.О.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від її імені діє представник адвокат Романко В.Р. до ОСОБА_2 , від його імені діє адвокат Скоробогатий М.В. про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

20.08.2021 року позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Романко В.Р. звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 грн., щомісячно з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.07.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають сина, який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, спору щодо місця проживання дітей з відповідачем немає. Оскільки відповідач працездатний і має можливість утримувати сина, адже у нього немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 4 000 грн. на сина, щомісячно з дня подачі заяви до суду і до настання повноліття. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача витрати на юридичну допомогу у розмірі 7 000 грн.

Представник відповідача адвокат Скоробогатий М.В. подав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги у розмірі 4000 грн. не визнав. Готовий сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина у твердій грошовій сумі розміром 2 500 грн.. Позовні вимоги в частині стягнення з нього витрат на юридичну допомогу у розмірі 7 000 грн. не визнає та просить у цій частині відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивачка подала заяву про проведення засідання у її відсутності та відсутності її представника, позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити.

Представник відповідача подав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони шлюб розірвали 22.07.2016 року, що підтверджується рішенням Буського районного суду Львівської області від 22.07.2016 року ЄУН № 440/625/16-ц, провадження № 2/440/507/2016.

В шлюбі народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Наведені положення закону дають підстави для висновку, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів та їх розмір, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитини, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Позивач просить суд стягувати аліменти в твердій грошовій сумі для дитини відповідного віку, оскільки відповідач працездатний, інших утриманців не має, здоровий.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом.

Згідно матеріалів справи після розлучення сторін 28.09.2016 року відповідачем було укладено договір дарування будинку, посвідчений приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу Лукащук Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 570, відповідно до якого ОСОБА_2 безоплатно передав у власність, а ОСОБА_3 прийняв у власність, як дарунок, житловий будинок АДРЕСА_1 . Крім того, 28.09.2016 року було укладено договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу,Лукащук Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 573, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар земельну ділянку площею 0,2499 га, що розташована за адресою : с . Побужани , Буський район, Львівська область, цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :10:010:0022.

Відповідач, на теперішній час немає фізичної можливості платити аліменти у розмірі 4 000 грн., а тому погоджується сплачувати аліменти у розмірі 2 500 грн.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності, справедливості та рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також беручи до уваги те, що в матеріалах справи є належні докази того, що відповідач ніде не працює та на обліку в Буській районній філії Львівського ОЦЗ, як безробітний не перебуває, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти на малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обов`язку обох батьків щодо матеріального утримання дітей та відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Щодо стягнення з відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 7000 грн, як зазначено позивачкою в позовi. На підтвердження витрат, позивачкою долучено договір про надання юридичних послуг від 10.08.2021 року та акт надання послуг від 14.08.2021 року. Даний договір укладено мiж ТОВ «ЛЕКС ТУЛС» в особі директора Герасімова Станіслава Олеговича та ОСОБА_1 . Вартість надання юридичних послуг , зазначених в п.1.2 . цього Договору становить 7000 (сім тисяч) гривень (п . 3.1). Вiдповiдно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язанi iз залученням свідків, спеціалістів , перекладачів, експертів та проведенням експертизи; огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовка до її розгляду. Згідно з ч . 1 ст . 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 1 ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Отже, заявлені позивачем витрати на юридичну допомогу в силу вимог ЦПК України не можуть бути задоволені, оскільки такі не є витратами на професійну правничу допомогу, надані не адвокатом, а безпосередньо директором ТОВ «ЛЕКС ТУЛС» Герасімовим Станіславом Олеговичем, що підтверджується актом надання послуг. Згідно інформації з Єдиного реєстру адвокатів України, відсутні дані про адвоката з таким прiзвищем ім`ям та по батькові.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 180-184, 185, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12,13,81,89,247, 259, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , від її імені діє представник адвокат Романко В.Р. до ОСОБА_2 , від його імені діє адвокат Скоробогатий М.В. про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована: АДРЕСА_2 та проживає за адресою : АДРЕСА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 3 000(три тисячі) гривень щомісячно, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду з позовом 23.09.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору.

В стягненні витрат на юридичну допомогу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено: 06.09.2022 р.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована: АДРЕСА_2 та проживає за адресою : АДРЕСА_3 .

Представник позивачки: ОСОБА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_6 .

Суддя: Г. О. Шендрікова