Справа № 465/139/22 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/811/531/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 465/139/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 14 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович,- про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

12 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТзОВ «ФК»»Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 8993 від 25.05.2021 р., вчиненного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором № 009-09933-040208 від 04.02.2008 р., укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», правонаступником якого за Договором відступлення права вимоги № 41-К від 06.10.2017 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» у сумі 18 206 грн., яке здійснюється в межах виконавчого провадження № 67896236 від 15.12.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач стверджує, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 14 жовтня 2022 року взадоволенні заяви відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконна та необґрунтована. Вказує, що за наслідками вчинення оскаржуваного виконавчого напису №8993 від 25 травня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал Олександра Олександровича за примусовим виконанням виконавчого напису №8993 від 25 травня 2021 року, у зв`язку із чим 15 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження №67896236 з примусового стягнення з неї заборгованості, визначеної вказаним виконавчим написом. Постановою від 19 січня 2022 року приватним виконавцем уже було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує у ТОВ «ПОДІУМ». За вказаних вище обставин висновки суду першої інстанції про відсутність переконливих доказів того, що оскаржуваний виконавчий напис на стадії його примусового виконання приватним виконавцем матиме наслідком стягнення з неї заборгованості за ним, є такими, що лежать у суперечності з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та порядком вчинення виконавчих у разі надходження виконавчого документа до приватного виконавця. Вона як боржниця у виконавчому провадженні, вважає неправомірним виконавчий напис та оспорює його в судовому порядку шляхом пред`явлення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за умови, що виконавче провадження вже відкрите і триває, може призвести до того, що на час ухвалення можливого позитивного для позивача рішення суду, виконавчий напис вже буде виконано повністю або частково, а отже, судове рішення матиме суто формальний характер і не забезпечить реальний захист прав позивача від стверджувального ним порушення з боку стягувача.

Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Відповідно до вимог ст.360 ЦПК України відзив на апеляційну скаргу не надійшов, однак його відсутність не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що стверджується довідками до доставку електронних листів та доставку SMS.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтьтованість оскаржуваної ухвали , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис №8993, яким з громадянки ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором №009-09933-040208 від 04.02.2008 року укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» стягнуто заборгованість за період з 06.10.2017 року по 05.04.2021 року в розмірі 18206,00 грн.(а.с.16).

15 грудня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрив виконавче провадження №67896236 на підставі виконавчого напису №8993 виданого 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. (а.с.34).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не обґрунтував підстав для забезпечення позову та не надав суду будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або не забезпечить ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

З таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не погоджується.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову , захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову(ст.151 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову в цивільному процесі сприяє дійсному і ефективному виконанню судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

У постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Судом встановлено, що позивач звернулася з позовом про визнання виконавчого напису № 8993, вчиненого 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст.90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 суд дійшов висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. перебуває оскаржуваний позивачем виконавчий напис , приватний виконавцем відкрито виконавче провадження № 67896236 та вчиняються виконавчі на що суд першої інстанції не звернув уваги і не врахував, що забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса є співмірним із позовними вимогами, які заявник пред`явив до суду.

Невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, в разі задоволення позову призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів заявника та може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду, адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи приватним виконавцем буде примусово стягнуто кошти, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

В свою чергу, зупинення виконавчого провадження не буде мати негативних наслідків для стягувача, оскільки в разі встановлення судом правомірності вчинення виконавчого напису, виконання такого буде відновленим.

З врахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку.

Враховуючи, що приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, а позивач оскаржує такий виконавчий напис у судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

Відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2 ; 376 ч.1 п.п. 1,4 ; 383; 384; 389-391,-суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 14 січня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення, яке проводиться на підставі виконавчого напису №8993 від 25 травня 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною до ухвалення та набрання чинності рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович,- про визнання виконавчого напису №8993 від 25 травня 2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк