справа № 492/949/21
провадження № 2-о/492/5/22
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2022 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що він є рідним братом ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким проживав до дня його смерті. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області. Заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не зміг через пропущений строк подачі заяви на прийняття спадщини та відсутність встановленого факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим звернувся до суду з зазначеною заявою.

У судове засідання заявник не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , « ОСОБА_1 », заявник по справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком зазначений ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, № 4 від 11 листопада 2020 року, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) « ОСОБА_2 », народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьком зазначений ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с. 7).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03 листопада 2020 року, виданим Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 8), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 7 від 03 листопада 2020 року, виданим Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 9).

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя доводився рідним братом ОСОБА_1 , заявника по справі.

За життя ОСОБА_2 належало майно у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 087597, виданого на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 25 листопада 2002 року № 486 (а.с. 32).

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , заявника по справі, від 13 серпня 2021 року, останній звернувся до державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66009995 від 13 серпня 2021 року (а.с. 14, 16).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 431/02-14 від 13 серпня 2021 року, Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Павлову Ф.З., заявнику по справі, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній встановлений факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 15).

Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 28 листопада 2001 року, ОСОБА_1 , заявник по справі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 56-58).

Як вбачається з довідки № 906 від 12 листопада 2021 року, виданої виконкомом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області, ОСОБА_1 , заявник по справі, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з яким понад 35 років проживав його брат ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 31), що також підтверджується актом опитування свідків від 16 серпня 2021 року (а.с. 10).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 68010403 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 68010408 (заповіти/спадкові договори) від 04 січня 2022 року, листа № 03/01-16 від 04 січня 2022 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа, спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 , заявник по справі; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 39, 40, 41).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п. 2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 на момент своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак проживав спільно зі спадкоємцем ОСОБА_1 , заявником по справі, за місцем реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 , та вони вели спільне господарство. Інших спадкоємців немає.

Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_2 на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, суд прийшов до висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

На підставі ст. ст. 29, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 19, 76-81, 89, 211, 247, 258-259, 264-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Арцизького районного суду Н.Д. Гусєва