КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/8631/20

07 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Рейнарт І.М.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Мицик Ю.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в:

01 червня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 21 січня 2020 року сталося залиття належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_2 цього ж будинку, яка розташована над її квартирою.

Посилається на те, що відповідно до акту комісії ЖЕД-208 від 22 січня 2020 року причиною залиття її квартири є прорив трубопроводу холодного водопостачання в місці різьбового з`єднання кульового крана в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить відповідачам. Вказаний кульовий кран встановлений власником квартири АДРЕСА_2 в ході переобладнання квартирної системи холодного водопостачання.

Вказує на те, що при обстеженні її квартири АДРЕСА_4 було виявлено залиття внутрішнього оздоблення. Окрім того, вода потрапила на електричну розподільчу коробку та в пази проходження електропроводів.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майнових прав та висновку експерта про об`єкт незалежної оцінки від 17 лютого 2020 року, складеного оцінювачем ОСОБА_6 , розмір матеріальних збитків, завданих власнику квартири АДРЕСА_1 в результаті її залиття, становить 119 200, 00 грн.

Окрім того, 26 січня 2020 року між нею та ФОП ОСОБА_7 було укладено договір оренди обладнання № 215 від 26 січня 2020 року, відповідно до якого вона отримала в строкове користування обладнання - осушувач повітря Ballu 50. Згідно акту повернення обладнання за договором оренди вона сплатила за надані послуги 1 260, 00 грн.

З огляду на вище викладене, просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь 120 460, 00 грн. матеріальної шкоди та 3 704, 60 грн. судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_8 та залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в якості співвідповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди кошти у розмірі 120 460 грн. 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2 500 грн. 00 коп., тобто, по 625 грн. 00 коп. з кожного та судовий збір в сумі 1204 грн. 60 коп., тобто, по 301 грн. 15 коп. з кожного.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 21 січня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, не надав належної оцінки актам про залиття, прийняв до уваги докази, які не відповідають вимогам щодо їх форми та змісту, що призвело до неповного з`ясування дійсних обставин справи та неправильної оцінки судом доказів у справі.

Зазначає, що складений працівниками ЖЕД- 208 акт від 22 січня 2020 року не відповідає формі, встановленій додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Зокрема, акт не містить ряду даних, які мають бути в ньому зазначені. Окрім того, даний акт є частково надрукований, що дає підстави дійти до висновку, що він був складений працівниками ЖЕД- 208 заздалегідь.

Звертає увагу суду, що в акті про залиття від 22 січня 2020 року зазначено, що відповідач ОСОБА_1 відмовилась від підписання акту, проте ні причини відмови від підписання акту, ні дані працівника ЖЕД- 208, який зробив цей запис, в акті не зазначені. Окрім того, в акті відсутні дані про інших співвласників квартири АДРЕСА_3 , а тому відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були належним чином повідомлені про складання даного акту та не могли з ним ознайомитись.

Вказує на те, що в акті від 22 січня 2020 року зазначено, що в квартирі АДРЕСА_3 було здійсненопереобладнання квартирної системи холодного водопостачання, проте детального опису того, у чому саме полягає переобладнання, даних коли воно відбулось і яким чином вказане переобладнання спричинило залиття квартири АДРЕСА_1 в акті немає.

Звертає увагу суду, що жодних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_5 здійснив переобладнання квартирної системи холодного водопостачання та втрутився у роботу лічильників холодної води позивачем надано не було.

Зазначає, що судом першої інстанції було досліджено лише акт від 22 січня 2020 року, складений за зверненням позивача, проте не було досліджено акт від 22 січня 2020 року, складений за зверненням відповідача.

Вказує на те, що на підтвердження розміру шкоди та витрат на відновлення пошкодженої квартири, позивачем було надано звіт про незалежну оцінку майнових прав з метою визначення ринкової вартості від 17 лютого 2020 року, складений оцінювачем ОСОБА_9 . Проте, 17 листопада 2021 року рецензентом- оцінювачем ОСОБА_10 була складена рецензія на звіт про оцінку майнових прав відповідно до якої оцінювач ОСОБА_9 не мав права проводити оцінку розміру збитків, оскільки об`єкт оцінки відноситься до спеціалізації: 1.1- оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них та 1.7.- оцінка рухомих речей, кріс таких, які відносяться до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність, а оцінювач ОСОБА_9 не має сертифікату на проведення такої оцінки.

Окрім того зазначений вище звіт не містить обґрунтування використання методичних підходів, бази оцінки та не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440.

Повідомляє суд, що в рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року у справі № 755/2086/21), яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року, не було взято до уваги в якості доказу звіт про незалежну оцінку майнових прав, складений оцінювачем ОСОБА_9 , оскільки цей звіт складено особою, яка не має кваліфікаційного сертифікату на виконання окремих видів робіт, пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2005 року між ОСОБА_11 (продавець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_12 (покупці) було укладене договір купівлі продажу.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору продавець продав, а покупці купили в рівних частках квартиру під номером АДРЕСА_1 . (а.с. 11)

03 червня 2016 року між ОСОБА_12 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарована) було укладено договір дарування частки квартири.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору дарувальник передає безоплатно, а обдарована приймає у дарунок Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 12)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником ј частки квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 . (а.с. 13)

Співвласниками квартири АДРЕСА_3 є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією. (т. 1 а. с. 222)

22 січня 2020 року комісією ЖЕД- 208 Комунального підприємства " Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва у складі: головного інженера ЖЕД- 208 ОСОБА_19, майстра з експлуатації ОСОБА_13 , інженера з ремонту ОСОБА_14 , складено акт обстеження квартири АДРЕСА_4 за зверненням ОСОБА_2 мешканки житлового будинку АДРЕСА_5 , щодо залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .

В результаті обстеження встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_5 - дев`яти поверховий, шести під`їзний. Квартира АДРЕСА_4 та квартира АДРЕСА_2 розташовані на одному стояку. При обстеженні квартири АДРЕСА_4 виявлено залиття внутрішнього оздоблення. Також вода потрапила на електричну розподільчу коробку та в пази проходження електропроводів. В кімнаті на стінах спостерігається часткове відшарування, на стелі жовті сліди після залиття. Підлога - підвищена вологість паркету. На стінах (керамічна плитка) в кухні спостерігається відшарування після залиття. Стеля - вагонка (пластикова) має сліди протікання. В коридорі незначне залиття стін (шпалери). Фасадна стіна балкону, має незначне залиття.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є порив трубопроводу холодного водопостачання в місці різьбового з`єднання кульового крана з лічильником. Кульовий кран встановлений власником квартири АДРЕСА_2 в ході переобладнання квартирної системи холодного водопостачання. Відповідальність за технічний стан сантехнічного обладнання в квартирі в повному обсязі несуть мешканці (власники) квартири АДРЕСА_2 .

В акті зазначено, що мешканка квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 від підпису відмовилась.

З актом була ознайомлена ОСОБА_2 та мешканці квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_15 , квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_16 , квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_17 (а.с. 16)

22 січня 2020 року комісією ЖЕД- 208 Комунального підприємства " Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва у складі: головного інженера ЖЕД- 208 ОСОБА_19, майстра з експлуатації ОСОБА_13 , інженера з ремонту ОСОБА_14 , складено акт обстеження квартири АДРЕСА_2 за зверненням ОСОБА_1 мешканки житлового будинку АДРЕСА_5 .

При обстеженні квартири АДРЕСА_2 було встановлено що дійсно на кухні був розірваний кульковий кран ХВП біля лічильника.Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 комісія вказала порив трубопроводу холодного водопостачання в місці різьбового з`єднання кульового крана з лічильником. Кульовий кран встановлений власником квартири АДРЕСА_2 в ході переобладнання квартирної системи холодного водопостачання. Відповідальність за технічний стан сантехнічного обладнання в квартирі, в повному обсязі несуть мешканці (власники) квартири АДРЕСА_2 .

В акті зазначено, що мешканка квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 з актом ознайомилась, проте від підпису відмовилась. (а.с. 24)

10 лютого 2020 року між Приватним підприємством «Експертзабезпечення» та ОСОБА_2 було укладено договір № 1288 на проведення незалежної оцінки.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору замовник доручає, а оцінювач зобов`язується надати останньому послуги з проведення незалежної оцінки майнових прав відповідно до умов цього договору, за результатами якої оцінювачем складається звіт про незалежну оцінку майна.

Майном, що підлягає оцінці є майнові права, а саме: право вимоги відшкодування матеріальних витрат, понесених внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_9 . (п. 1.2. договору) (т. 1 а.с. 80)

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майнових прав, з метою визнання ринкової вартості право вимоги відшкодування матеріальних втрат понесених внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_9 зроблений приватним підприємством «Експертзабезпечення» оцінювачем Фастовським Л.Н. ринкова вартість матеріального збитку становить 119 200, 00 грн.

03 березня 2020 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Експертзабезпечення» було підписано акт № 1288 здавання - прийняття виконаних робіт. (а.с. 81)

03 березня 2020 року ОСОБА_2 перерахувала Приватному підприємству «Експертзабезпечення» 2 500, 00 грн. за експертну оцінку згідно з договором № 1268 від 10 лютого 2020 року, що підтверджується копією дубліката квитанції № 0.0..1 (а.с. 82)

26 січня 2020 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди обладнання № 215 відповідно до умов якого орендодавець та орендар підтвердили те, що узгодили всі істотні умови договору оренди, на підставі чого орендодавець передає орендарю осушувач повітря Ballu 50 строком на п`ять діб. Загальний розмір плати за оренду за весь строк дії договору складає 950,00 грн.

Відповідно до акту повернення обладнання за договором оренди № 215 від 26 січня 2020 року обладнання, яке було передане орендарю - осушувач повітря Ballu 50 було повернуто орендодавцю та сплачено за оренду обладнання кошти в сумі 1260,00 грн. ( а.с. 84)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди кошти у розмірі 120 460 грн. 00 коп.,суд першої інстанції посилався на те, що позивачем під час судового розгляду доведено факт завдання їй матеріальної шкоди внаслідок залиття її квартири з квартири відповідачів, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між діями відповідачів, які призвели до залиття квартири позивача, наявність вини відповідачів у вказаному залитті, а тому наявні правові підстав для покладення на відповідачів, як осіб, які завдали шкоди майну позивача, обов`язку по відшкодуванню вказаної майнової шкоди.

Колегія судді погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права, тобто, з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт залиття квартири АДРЕСА_1 , власником якої є позивачка ОСОБА_2 , підтверджується актами про залиття від 22 січня 2022 року, які були складені комісією ЖЕД- 208 Комунального підприємства " Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва у складі: головного інженера ЖЕД- 208 ОСОБА_19, майстра з експлуатації ОСОБА_13 , інженера з ремонту ОСОБА_14 за зверненням позивачки ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаних актів комісія встановила, що трикімнатна квартира АДРЕСА_3 розташована на другому поверсі, квартира АДРЕСА_4 вказаного будинку розташована на першому поверсі по одному стояку з квартирою АДРЕСА_2 . При обстеженні квартири АДРЕСА_4 виявлено залиття внутрішнього оздоблення. Також вода потрапила на електричну розподільчу коробку та в пази проходження електропроводів. При обстеженні квартири АДРЕСА_2 було встановлено, що дійсно на кухні був розірваний кульковий кран ХВП біля лічильника та є наслідком залиття квартири АДРЕСА_4 . За висновками комісії причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є порив трубопроводу холодного водопостачання в місці різьбового з`єднання кулькового крана з лічильником. Кульковий кран встановлений власником квартири АДРЕСА_2 в ході переобладнання квартирної системи холодного водопостачання. Відповідальність за технічний стан сантехнічного обладнання в квартирі, в повному обсязі несуть мешканці (власники) квартири АДРЕСА_2

Розмір збитків, завданих позивачці внаслідок залиття її квартири, визначений у звіті про незалежну оцінку майнових прав, складеного оцінювачем ПП " Експертзабезпечення" Фастовським Л.Н. 17 лютого 2020 року, відповідно до якого вартість ремонтно- будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття в квартирі за адресою: АДРЕСА_9 становить 119 200, 00 грн.

Зазначений розмір збитків та свою вину у завданій позивачці шкоді відповідачами не спростовано.

Таким чином, встановивши, що позивачка довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідів, причинний зв`язок між діями відповідачів та завданою шкодою, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про те, що завдана з вини відповідачів матеріальна шкода в розмірі 119 200,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачки.

Відповідачі не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири АДРЕСА_1 , хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт складений працівниками ЖЕД- 208 від 22 січня 2020 року не відповідає формі, встановленій додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, колегія суддів відхиляє, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, наявний в матеріалах справи акт про залиття, складений та підписаний членами комісії після обстеження квартир позивачки та відповідачів, містить усі необхідні дані та відомості, а саме: дату його складання, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у його складанні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття та причину залиття, а відтак цей акт є належними і допустимими доказом протиправності поведінки відповідачів та їх вини у залитті квартири позивачки та заподіянні їй матеріальної шкоди .

Доводи апеляційної скарги про те, що в акті від 22 січня 2020 року зазначено, що відповідач ОСОБА_1 відмовилась від підписання акту, проте ні причини відмови від підписання акту, ні дані працівника ЖЕД- 208 який здійснив цей запис, в акті відсутні, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, так як причина відмови відповідачки від підписання вказаного акту не має жодного правового значення при вирішенні вказаної справи по суті.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про безпідставність посилання суду першої інстанції в рішенні, як на належний доказ, на акт від 22 січня 2020 року, так як в цьому акті зазначено, що в квартирі АДРЕСА_2 відбулось переобладнання квартирної системи холодного водопостачання, проте детального опису у чому саме полягає вказане переобладнання, даних коли воно відбулось і яким чином воно спричинило залиття в квартирі АДРЕСА_4 вказаний акт не містить, з огляду на те, що комісію було оглянуто квартиру позивачки та квартиру відповідачів і встановлено причину залиття квартири позивачки з квартири відповідачів, про що і було зазначено в акті. Вказаний акт містить необхідні реквізити, встановлені Правилами, він оцінений судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими процесуальним законом.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було досліджено акт від 22 січня 2020 року, складений за зверненням відповідача, так як судом були досліджені наявні у справі докази в їх сукупності, в тому числі і вказаний акт. Представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_18 , який надав вказаний акт суду разом з відзивом на позовну заяву, був присутній в судовому засіданні при дослідженні доказів у справі, жодних зауважень чи клопотань не заявляв. Крім того, в обох актах від 22 січня 2020 року зазначено, що причиною залиття стали саме дії мешканців квартири АДРЕСА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що оцінювач ОСОБА_9 не мав права проводити оцінку розміру збитків, завданих позивачці внаслідок залиття її квартири, так як об`єкт оцінки відноситься до спеціалізації: 1.1- оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них та 1.7.- оцінка рухомих речей, крім таких, які відносяться до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність, а сертифікату на проведення оцінки такого майна оцінювач ОСОБА_9 не має, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

До наявного в матеріалах справи звіту про незалежну оцінку майнових прав долучено кваліфікаційне посвідчення № 583 ОСОБА_9 відповідно до якого він отримав кваліфікацію «Експерт з питань оцінки нерухомості, майна, немайнових прав». Відповідно до свідоцтва про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності від 15 серпня 2013 року № 10261, ОСОБА_9 має право здійснювати оцінку майна та майнових прав, зокрема, за напрямками: спеціалізація 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них».

Також до звіту було долучено копію посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 27 червня 2019 року відповідно до якого ОСОБА_9 підвищив кваліфікацію оцінювача за напрямком оцінки майна «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізація ми в межах напрямку: 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них», 1.2. «Оцінка машин і обладнання» , 1.3. «Оцінка колісних транспортних засобів», 1.4. «Оцінка літальних апаратів», 1.5 «Оцінка судноплавних засобів».

Наведені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_9 є оцінювачем та його кваліфікаційний рівень відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для оцінювачів, а тому складений ним у даній справі звіт про незалежну оцінку майнових прав є належним та допустимим доказом.

Доводи апеляційної скарги про те, що в рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року у іншій справі № 755/2086/21, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року, не було взято до уваги в якості доказу звіт про неналежну оцінку майнових прав, складений оцінювачем ОСОБА_9 , оскільки цей звіт складено особою, яка не має кваліфікаційного сертифікату для виконання окремих видів робіт, пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури, колегія судді відхиляє так як фактичні обставини в даній справі є відмінними від обставин у справі, яка наразі переглядається.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачами не було спростовано належними та допустимими доказами свою вину у завданій позивачці шкоді та визначеному у звіті розмірі завданої шкоди.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, зокрема, щодо вини відповідачів у заподіянні шкоди позивачці та розміру матеріального збитку, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин відповідачем до апеляційної скарги не надано.

Рішення суду в частині стягнення судових витрат ухвалено судом першої інстанції з дотриманням вимог процесуального права та судом підставно стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2 500 грн. 00 коп., тобто, по 625 грн. 00 коп. з кожного та судовий збір в сумі 1204 грн. 60 коп., тобто, по 301 грн. 15 коп. з кожного.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: