УХВАЛА

06 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 447/221/21

провадження № 61-8545ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 червня 2021 року

та постанову Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист порушеного права власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила зобов`язати останню провести розмежування межі між земельною ділянкою ОСОБА_1

і суміжною земельною ділянкою ОСОБА_2 за умовами укладеної сторонами 21 грудня 2009 року мирової угоди по натягнутому шнуру, починаючи від межового знаку: кам`яного (бетонного) стовпчика ОСОБА_1 по всій довжині її земельної ділянки, що межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 , до останнього металевого стовпця ОСОБА_1 , з перенесенням бетонного бордюру і розташованих на ньому металевих стовпців ОСОБА_2

з земельної ділянки ОСОБА_1 на земельну ділянку ОСОБА_2 .

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 30 червня

2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 04 серпня 2022 року, в задоволені позову відмовлено.

30 серпня 2022 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку

до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 02 вересня 2022 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають

з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені)

за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу

їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист порушеного права власності на землю, а саме - зобов`язання провести розмежування межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 та суміжною земельною ділянкою ОСОБА_2 , отже зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження .

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає

за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України,

за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу

на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист порушеного права власності на землю.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська