Справа № 132/1286/22
Провадження № 2/132/507/22
РІШЕННЯ

Іменем України

30.08.2022 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.01.2022 року, виданим приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 122, спадкова справа № 126/2021 року.

В даному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак фактично відповідачі не проживав у будинку, на даний час проживають за межами України. Жодних їхніх речей у будинку не має, де вони на даний час невідомо, на зв`язок вони не виходять вже багато років.

Всі витрати, пов`язані з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг позивач несе сам, а також в зв`язку з реєстрацією в даному будинку відповідачів він не може вільно користуватись та розпоряджатись належним йому будинком на свій розсуд. За вказаних обставин, відповідачі втратили право на користування житловим будинком.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням до суду не подали.

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.01.2022 року, виданим приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 122, спадкова справа № 126/2021 року.

В даному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак фактично відповідачі не проживав у будинку, на даний час проживають за межами України. Жодних їхніх речей у будинку не має, де вони на даний час невідомо, на зв`язок вони не виходять вже багато років.

Всі витрати, пов`язані з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг позивач несе сам, а також в зв`язку з реєстрацією в даному будинку відповідачів він не може вільно користуватись та розпоряджатись належним йому будинком на свій розсуд.

Тобто будинком відповідачі не користуються з 2010 року, своїх речей у ньому не зберігають, не з`являються, ніяких матеріальних та фізичних затрат, по утриманню даного будинку не несуть, також не проводять оплату комунальних послуг.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Всі витрати, пов`язані з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг несе позивачка, а також в зв`язку з реєстрацією в даному будинку відповідача позивач не може вільно користуватись та розпоряджатись належним їй будинком на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Факт непроживання у будинку відповідачів ОСОБА_3 з 2010 року, ОСОБА_2 з 2011 року по даний час підтверджується актом обстеження житлових умов про фактичне проживання(або відсутність зареєстрованих осіб) від 15.06.2022 року, складеному комісією в складі в.о. старости Сальницького старостинського округу Шишман К.О., діловода Сальницького старостинського округу Лукіянчук Л.М. та сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа, проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 405 ЦК України,член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідачі не проживає в належному позивачу будинку без поважних причин понад 12 років, а тому вони втратили право на користування даним будиноком.

Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплене право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Поважні причини відсутності відповідачів в будинку, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 78, 107 Житлового кодексу України, ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , такими, що втратили право на користування житловим будинком за місцем реєстрації в зв`язку з їх відсутністю в даному приміщенні понад 1 рік без поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 284 ЦПК України.

Суддя: