Справа № 706/1136/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Рибчинецької Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь заборгованість у розмірі 2697 євро (з яких 1750 євро - сума наданої позики; 665 євро - сума процентів за користування позикою у розмірі 60 % річних; 34 євро - сума 3% річних; 86 євро - інфляційні втрати (у позовній заяві зазначено «витрати»); 162 євро - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ), а також стягнути з них судові витрати.

В обґрунтування позову позивачка ОСОБА_1 посилалась на такі обставини.

Нею було надано ОСОБА_2 як позику відповідно до договору про надання процентної позики № 208-09 від 02.09.2020 р. грошові кошти в сумі 1750 євро. Зазначені обставини також підтверджуються доданою до позовної заяви та підписаною ОСОБА_2 борговою розпискою від 02.09.2020 р., згідно з якою він підтвердив отримання коштів у розмірі 1750 євро як позику відповідно до зазначеного вище договору. Відповідно до п.4.1. та п.3.3. договору № 208-09 сума позики надавалася ОСОБА_2 на строк п`яти календарних місяців з моменту передачі суми позики і підписання останнім розписки. Згідно з п.4.3. договору ОСОБА_2 зобов`язувався повернути суму позики позивачці протягом одного календарного дня після закінчення зазначеного строку. Враховуючи, що боргова розписка була підписана 03.09.2020 р., ОСОБА_2 був зобов`язаний повернути суму позики до 03.02.2021 р., включно. Однак, станом на час написання вказаної позовної заяви зазначена вище сума коштів їй повернена не була.

Крім цього, між нею та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 208 від 02.09.2020 р., згідно з яким поручитель зобов`язалась перед позикодавцем відповідати за виконання ОСОБА_2 всіх його зобов`язань, що виникли з договору процентної позики № 208-09 від 02.09.2020 р. Відповідно до п. 3 та п. 4 договору поруки № 208 відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перед позивачкою є солідарною. ОСОБА_3 відповідає перед позивачкою в тому ж обсязі, що і ОСОБА_2 , в тому числі за сплату суми позики, відсотків, сплату пені та штрафних санкцій, за несвоєчасне повернення позики.

19.07.2021 р. нею було надіслано відповідачам письмову претензію, в якій було висунуто вимогу невідкладно, але в будь-якому випадку до 20.08.2021 р., виконати свої зобов`язання у передбачений договором № 208-09 спосіб, сплативши суму позики і нараховані за її користування проценти. Відповіді на зазначену претензію нею отримано не було.

Щодо сплати відсотків за користування позикою, то відповідно до п.2.3., п.2.4. договору № 208-09 проценти за використання позикою у розмірі 60 % річних від суми позики повинні нараховуватися щомісячно, починаючи з наступного дня після прострочення строку повернення позики і до дня фактичного повернення позики. Враховуючи, що сума позики повинна була бути повернена їй до 03.02.2021 р. включно, нарахування процентів, з урахуванням одного календарного дня на повернення суми боргу, що передбачено у договорі, розпочалося з 05.02.2021 р. Станом на день написання вказаної позовної заяви, а саме 23.09.2021 р. за курсом НБУ 1 євро = 31,34 грн., таким чином, 1750 євро = 54846,63 грн.

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
05.02.202104.03.66602524,42
05.03.202115.04.66,5603786,63
16.04.202122.07.67,5608835,47
23.07.202109.09.68604417,73
10.09.202123.09.68,5601262,21
Всього: 20826,45

Таким чином, станом на 23.09.2021 р. 60 % річних у грошовому виразі становить 20826,45 грн. або 665 євро за офіційним валютним обмінним курсом НБУ станом на 23.09.2021 р.

Сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідачів, розраховується за формулою [Відсотки] = [Сума боргу] х [Процентна ставка] /100%/365 днів х [Кількість днів] та становить 1041,32 грн. У перерахунку за курсом НБУ на день написання вказаного позову становить 34 євро.

Період розрахункуСума боргу, євро3% річних, євро.
05.02.2021- 23.09.

У свою чергу індекс інфляції розраховується за формулою [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період; [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Таким чином, інфляційні витрати за період з лютого 2021 р. по вересень 2021 р. становлять 2681,97 грн., що у перерахунку за курсом НБУ на день написання позовної заяви становить 86 євро.

Місяці відстроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргу, євроСума боргу з врахуванням інфляції, євроЗбитки від інфляції, євро
Лютий 2021 Серпень 2021101 101,7 100,7 101,3 100,2 100,1 99,8 104,89 1750 1836 86
Всього : 86

Також, відповідно до п.5.3. договору № 208-09 при порушенні позичальником строку повернення позики позичальник повинен сплатити готівкою позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення повернення позики.

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
05 02.202104.03.6612504,88
05.03.202115.04.66,513820,44
16.04.202122.07.67,5152208,87
23.07.202109.09.68161178,06
10.09.202123.09.68,517357,63
Всього: 5069,87

Таким чином, сума пені станом на 23.09.2021 р. становить 5069,87 грн., що з врахуванням обмінного валютного курсу НБУ складає 162 євро.

Враховуючи зазначене, загальна сума заборгованості відповідачів складає 2697 євро (з яких 1750 євро - сума наданої позики; 665 євро - сума процентів за користування позикою у розмірі 60 % річних; 34 євро - сума 3% річних; 86 євро - інфляційні втрати; 162 євро - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ).

Ухвалою суду від 22.06.2022 р. було поновлено судовий розгляд у справі, оскільки виникла потреба з`ясувати обставини проведення розрахунку заборгованості за договором № 208-09 про надання процентної позики від 02.09.2020 р., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, проте від представника позивачки ОСОБА_4 до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без їх участі, в заяві зазначено, що вони позов підтримують повністю. В іншій заяві позивачка ОСОБА_1 не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, від них також не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, ними не подані відзиви. Суд вважає, що відповідачі не з`явились у судове засідання без поважних причин.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників, і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка у своїй заяві не заперечувала проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази: копії договору № 208-09 про надання процентної позики від 02.09.2020 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розписки ОСОБА_2 про отримання позики від 02.09.2020 р., договору поруки № 208 від 02.09.2020 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , претензії ОСОБА_1 від 19.07.2021 р., інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, щовідповідач ОСОБА_2 02.09.2020 р. отримав в борг у позивачки ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1750 євро, що підтверджується укладеним між ними договором № 208-09 про надання процентної позики та розпискою відповідача ОСОБА_2 про отримання позики від 02.09.2020 р.

Відповідно до п. 4.1. зазначеного вище договору строк повернення позики становить п`ять календарних місяців з моменту, що обумовлений п. 3.3. цього договору. У пункті 3.3. договору вказано, що позика вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту передання грошових коштів, що підтверджується розпискою, підписаною позичальником у момент передачі йому суми позики.

Розписка про отримання позики підписана відповідачем ОСОБА_2 02.09.2020 р.

Згідно з п.4.3. договору після закінчення строку, визначеного в п.4.1. цього договору, відповідач ОСОБА_2 зобов`язується протягом одного календарного дня повернути позивачці ОСОБА_1 позику.

Враховуючи, що розписка про отримання позики була підписана відповідачем ОСОБА_2 02.09.2020 р., останній був зобов`язаний повернути суму позики до 03.02.2021 р. включно.

Відповідач ОСОБА_2 у зазначені строки зобов`язання щодо повернення грошових коштів в сумі 1750 євроза вказаним договором позики не виконав.

Також 02.09.2020 р. між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 208, згідно з п. 1. якого поручитель зобов`язався перед позикодавцем відповідати за виконання ОСОБА_2 всіх його зобов`язань, що виникли з договору процентної позики № 208-09 від 02.09.2020 р.

Відповідно до п. 3. та п. 4. договору поруки відповідачка ОСОБА_3 відповідає перед позивачкою в тому ж обсязі, що і відповідач ОСОБА_2 , в тому числі за сплату суми позики, відсотків, сплату пені та штрафних санкцій за несвоєчасне повернення позики; відповідальність відповідачки ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 перед позивачкою є солідарною.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

19.07.2021 р. позивачкою було надіслано відповідачам письмову претензію, в якій було висунуто вимогу невідкладно, але в будь-якому випадку до 20.08.2021 р., виконати свої зобов`язання у передбачений договором спосіб, сплативши борг. Відповіді на зазначену претензію позивачка не отримала.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання за договором № 208-09 про надання процентної позики, не повернув позивачці ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1750 євро, за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором поруки поручилась відповідно до договору поруки № 208 відповідачка ОСОБА_3 , то з них на користь позивачки ОСОБА_1 необхідно стягнути в солідарному порядку 1750 євро наданої позики.

Що стосується позовної вимоги позивачки про стягнення 3% річних, то вона підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний серед іншого сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові ВП ВС від 16.01.2019 р. у справі № 464/3790/16-ц зазначено, що у правовідносинах з неналежного виконання грошового зобов`язання поза межами строку дії договору права та інтереси позивачки забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При розрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи в судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Сума 3 % річних розраховується з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Відповідач ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобов`язання за договором № 208-09 про надання процентної позики від 02.09.2020 р., відповідачка ОСОБА_3 за договором поруки № 208 від 02.09.2020 р. поручилась за виконання відповідачем ОСОБА_2 всіх його зобов`язань за договором позики, тому з них на користь позивачки ОСОБА_1 необхідно стягнути в солідарному порядку 3% річних від простроченої суми за час прострочення з 05.02.2021 р. по 23.09.2021 р. в сумі 33,23 євро. (згідно з поданим 01.08.2022 р. уточненим розрахунком заборгованості за договором позики). Оскільки позивачка у позовній заяві просила стягнути суму 3% річних від простроченої суми в розмірі 34 євро, то вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково.

Позовна вимога про стягнення процентів за користування позикою у розмірі 60 % річних, що становить 665 євро, не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку в тому числі 665 євро як суму процентів за користування позикою у розмірі 60% річних.

Як на підставу для нарахування суми процентів позивачка посилалась на п.п.2.3., 2.4. договору позики. Ними передбачено, що у випадку порушення позичальником п.4.1. цього договору (порушення строку повернення позики) позичальник зобов`язаний сплачувати проценти в розмірі 60% річних від суми позики, проценти нараховуються щомісячно, починаючи з наступного дня після прострочення строку повернення позики і до дня фактичного повернення позики.

Якщо вказану суму розцінювати як суму процентів за користування позикою, як власне і сформульована позовна вимога, то право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі закінчення строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, постанова Верховного Суду від 06.11.2019 р. у справі №359/2703/15-ц).

У даному випадку у позивачки відсутні правові підстави нараховувати проценти за користування позикою, виходячи з положень п. п. 2.3., 2.4. договору позики, оскільки строк дії позики закінчився 02.02.2021 р. і позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Немає правових підстав і для нарахування процентів на рівні облікової ставки НБУ, що передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України у разі, якщо договором не встановлений розмір процентів.

Позивачка цього і не просила у позовній заяві. Крім того, нарахування на суму позики в іноземній валюті відсотків за користування чужими коштами в розмірі облікової ставки НБУ нормами чинного законодавства не передбачене, а тому положення ч.1 ст.1048 ЦК України у даному випадку не можуть бути застосовані (постанова Верховного Суду від 16 січня 2019 р. у справі № 464/3790/16-ц, провадження № 14-465цс18).

Враховуючи зазначені обставини, позовна вимога про стягнення процентів за користування позикою у розмірі 60 % річних не підлягає задоволенню.

Позовна вимога про стягнення інфляційних втрат не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 03.07.1991 р. № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (постанова Верховного Суду від 22.06.2020 р. №752/10525/16-ц, провадження № 61-38160св18).

Враховуючи зазначені обставини, позовна вимога про стягнення інфляційних втрат не підлягає задоволенню.

Позовна вимога про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить 162 євро, також не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а згідно з ч. 1 цієї статті неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як на підставу для нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ позивачка посилалась на п.5.3. договору позики, відповідно до якого при порушенні позичальником строку повернення позики (п.4.1. договору) позичальник повинен сплатити готівкою позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення повернення позики.

Пеня позивачкою нарахована в іноземній валюті євро за період часу, починаючи з 05.02.2021 р. і до 23.09.2021 р.

Чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, тому пеня у даному випадку має обчислюватися та стягуватися за судовим рішенням лише в національній валюті України гривні.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 р. у справі № 6-2667цс16.

За таких обставин позовна вимога про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 162 євро задоволенню не підлягає.

В цілому, враховуючи зазначені обставини, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 600,37 грн., по 300,19 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 526, 530 ч. 1, 549 ч.ч.1,3, 554 ч.ч.1,2, 625 ч. 2, 1046 ч.1, 1048 ч. 1, 1049 ч. 1, 1050 ч.1 ЦК України, ст. ст. 81, 89, 141 ч. 1, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором № 208-09 про надання процентної позики від 02.09.2020 року в розмірі 1783 (одна тисяча сімсот вісімдесят три) євро 23 євроценти, з яких: 1750 євро - сума наданої позики; 33 євро 23 євроценти - 3% річних від простроченої суми.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 300 грн. 19 коп. з кожного.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене 01.09.2022 року.

Суддя: М.Ф. Олійник