Справа № 459/3007/21
Провадження № 2/459/982/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

представника позивача Сербіної А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,-,

В С Т А Н О В И В :

23.09.2021 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування позову зазначено, що 04.07.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 11-1/440к-07 на загальну суму 420 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 03.07.2027, з процентною ставкою - 12,0 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним вище кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 04.07.2007, за умовами якого остання зобов`язується перед АТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань, що виникли з вказаного вище кредитного договору. Також, 04 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №4874. предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира заг. пл. 260 кв.м., житл. пл. 173,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.05.2018 у справі №461/3675/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. про визнання недійсним договору іпотеки. Зазначає, що внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_2 обов`язків за Кредитним договором № 11-1/440к-07 від 04.07.2007 АТ «Універсал Банк» 29.03.2016 звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми заборгованості. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.09.2016 по справі № 459/966/16-ц позовні вимоги Банка були задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором. Постановою Львівського апеляційного суду від 14.02.2019 по справі № 459/966/16-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», перейменованого в Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 11-1/440к-07 від 04.07.2007 року в розмірі 235 062, 39 доларів США. Також рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12.03.2013 року по справі №459/539/13-ц визнано спільно нажитим сумісним майном квартиру АДРЕСА_2 ; будинок АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення по АДРЕСА_5 , автомобіль марки Хонда-акорд», три земельні ділянки площею 0,0900 га кожна, розташовані в АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 відповідно, та визнано за ними право власності по 1/2 частці за кожним. Крім того, рішенням апеляційного суду Львівської області від 12.03.2015 року по справі № 459/539/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було визнано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 260, 7 кв.м. спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнано за ними право власності по 1/2 частці на дану квартиру. Представник позивача вказує, що відповідно до вищевказаного кредитного договору Банк надав для сім`ї позичальника у тимчасове платне користування на 240 місяців споживчий кредит. Спільність сумісної власності майна, що було придбано за кредитні кошти, як і пояснював ОСОБА_2 , підтверджується також рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.06.2014 року по справі №459/539/13-ц та рішенням апеляційного суду Львівської області від 12.03.2015 року, якими встановлено, що за час подружнього життя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно нажили майно. Представник позивача убачає можливість стягнення з відповідача за зобов`язаннями, виниклими у подружжя внаслідок укладення договору в інтересах сім`ї, та, посилаючись на положення ст.ст. 61, 65 СК України, відповідно до яких якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відтак просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму боргу в розмірі 117 531,20 доларів США.

Ухвалою від 29.10.2021 судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

23.05.2022 підготовче провадження закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті на 04.07.2022, у якому оголошено перерву до 05.09.2022.

29.06.2022 у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства "Універсал Банк" Сербіної А.О. про забезпечення позову відмовлено.

24.01.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив у позові відмовити. 01.06.2022 представник відповідача подав заперечення на письмові пояснення представника позивача.

23.05.2022 та 05.09.2022 представник позивача подав письмові пояснення та додаткові письмові пояснення по справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, просив у позові відмовити та стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Третя особа в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.07.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 11-1/440к-07 на загальну суму 420 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 03.07.2027, з процентною ставкою - 12,0 % річних (а.с 14-18).

Також, 04 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, було укладено договір іпотеки, посвідчений нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №4874, предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира загальною площею 260 кв.м., житловою площею 173,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 14.06.2007 згідно з наказом від 14.06.2007 № 512-Ж-Г та зареєстрованого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19.06.2007, реєстраційний номер 19273611 (а.с. 19-21).

Внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_2 обов`язків за Кредитним договором № 11-1/440к-07 від 04.07.2007 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 29.03.2016 року звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення суми заборгованості.

Як вбачається з рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01.09.2016 по справі № 459/966/16-ц, 10.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою в межах цивільної справи №459/966/16-ц до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів поруки. В позовній заяві посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 26.01.1991 року, який, на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12.03.2013 року було розірвано. 11.07.2013 року вона звернулась в міліцію з заявою про вчинення відносно неї злочину, оскільки вона жодних документів з ПАТ «Універсал Банку» не підписувала, що підтверджується висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України від 29.03.2016 року №6/143. По вказаному факту було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просить суд визнати недійсними укладені між ПАТ «Універсал Банк» та нею: договір поруки від 04.07.2007 року; додаткову угоду від 29.07.2009 року №б/н до договору поруки від 04.07.2007 року; договір поруки №б/н від 27.12.2010 року та договір поруки №б/н від 29.03.2012.

Відтак рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.09.2016 по справі № 459/966/16-ц позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 11-1/440к-07 від 04.07.2007 в розмірі 275 488,73 доларів США, в позові до ОСОБА_1 відмовлено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» - 111 809 грн.10 коп., що складається з: 689 грн. сплаченого судового збору за заявою про забезпечення позову, 110 911 грн. 75 коп. сплаченого судового збору за позовною заявою, 208 грн. 35 коп. сплаченого судового збору за виклик відповідача через оголошення в газеті.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 12.04.2016 року про забезпечення позову скасовано.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Укладені договори між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 : договір поруки від 04.07.2007 року; додаткову угоду від 29.07.2009 року №б/н до договору поруки від 04.07.2007 року; договір поруки №б/н від 27.12.2010 року та договір поруки №б/н від 29.03.2012 року визнано недійсними.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14.02.2019 року по справі № 459/966/16-ц рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2016 року в частині задоволення первісного позову та скасування ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 12 квітня 2016 року в частині забезпечення позову до ОСОБА_2 - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким:

-позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк», перейменованого в Акціонерне товариство «Універсал Банк», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково;

-стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» перейменованого в АТ «Універсал Банк» (заборгованість за кредитним договором № 11-1/440к-07 від 04.07.2007 року в розмірі 235 062, 39 доларів США;

Рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11-1/440к-07 від 04.07.2007, та у частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів поруки, залишено без змін.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 26.01.1991 року, який, на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12.03.2013 року було розірвано (а.с. 22-24).

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12.03.2015 у справі № 459/539/13 рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 260, 7 кв.м. спільно нажитим майном сторін скасувано та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволено (а.с. 25-27).

Визнано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 260, 7 кв.м. спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ними право власності по Ѕ частці на дану квартиру. В решті рішення залишено без змін.

Також з змісту рішення Апеляційного суду Львівської області від 12.03.2015 у справі № 459/539/13 вбачається, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.06.2014 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнано спільно нажитим сторонами майном: - квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,4 кв.м.; - будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 204 кв.м., житловою площею 145,2 кв.м.; - квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 84 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м.; - нежитлове приміщення по АДРЕСА_5 , площею 78,8 кв.м.; - автомобіль марки "Хонда Акорд"; -три земельні ділянки площею 0,0900 га кожна, розташовані в АДРЕСА_6 , АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 , відповідно.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини, за кожним на наступне майно: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,4 кв.м., будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 204 кв.м., житловою площею 145,2 кв.м., квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 84 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м., нежитлове приміщення по АДРЕСА_5 , площею 78,8 кв.м., автомобіль марки "Хонда Акорд", три земельні ділянки площею 0,0900 га кожна, розташовані в АДРЕСА_6 , АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 , відповідно. В решті позовних вимог відмовлено.

23.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження № 64620085 за виконавчим листом № 459/966/16-ц виданим 26.03.2019 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 11-1/440к-07від 04.07.2007 року в розмірі 235 062, 39 доларів США. Також 23.02.2021 відкрито виконавче провадження № 64621508 про стягнення суми судового збору в розмірі 95 401,69 грн. 23.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. виконавчі провадження № 64620085 та № 64621508 об`єднано у зведене виконавче провадження № 64624330. У виконавчому провадженні 23.02.2021 прийнято постанову про арешт майна боржника.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст.61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

Один з подружжя, який не приймав участі в укладанні правочину, стає зобов`язаною особою при наступних умовах, а саме: 1) правочин, який укладено другим із подружжя виключно в інтересах сім`ї; 2) майно, в тому числі грошові кошти, одержані за правочином, використане в інтересах сім`ї. Лише після фактичного настання вказаних двох умов, другий з подружжя стає зобов`язаною особою. Таким чином, не потрібна згода другого з подружжя на укладення зобов`язальних правочинів, але необхідно довести, що кошти та/або майно використовувались в інтересах сім`ї.

Окрім мети, з якою отримано кредит, важливим є також факт використання коштів. Тобто поділу підлягають лише ті зобов`язання, кошти за якими були не лише отримані, а й використані за призначенням в інтересах сім`ї. В іншому випадку, грошові зобов`язання доведеться виконувати саме тій особі, яка отримала кошти.

Однак, якщо грошові кошти отримані чоловіком чи дружиною для власних потреб, тоді таке боргове зобов`язання розподілу не підлягає.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення боргу до ОСОБА_1 , яка на час укладення ОСОБА_2 кредитного договору № 11-1/440к-07 від 04.07.2007, була дружиною боржника, просив стягнути з неї суму боргу в розмірі 117 531,20 доларів США, мотивуючи тим, що одержання грошових коштів за договором, укладеним одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язок з їх повернення і для другого з подружжя, тому у відповідача виникло зобов`язання у вигляді повернення суми боргу за кредитним договором, виконання якого вони мають здійснювати як солідарні боржники.

Суд вважає безпідставними такі доводи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що кошти ОСОБА_2 були витрачені в інтересах сім`ї, на придбання спільного сумісного майна, в тому числі для придбання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 260, 7 кв.м.., про що свідчить перебування даної квартири у власності ОСОБА_2 на момент укладення кредитного договору на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 14.06.2007 згідно з наказом від 14.06.2007 № 512-Ж-Г та зареєстрованого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19.06.2007, реєстраційний номер 19273611.

Також, з рішення Апеляційного суду Львівської області від 12.03.2015 у справі № 459/539/13 вбачається, що вищезазначена спірна квартира була набута на підставі договору про спільну діяльність по пайовій участі в будівництві від 15 квітня 2003 року, укладеного між Фірмою «Консоль ЛТД» та ОСОБА_2 . Право власності на яку ОСОБА_2 було оформлено в 2007 році. Проплата по договору від 15 квітня 2003 року проводилася відповідачем в 2003-2004 роках (а.с. 101). А отже, спірна квартира набута під час перебування сторін у шлюбі, задовго до розлучення (2013р.) і являється спільним майно подружжя.

Крім того, посилання представника позивача, що ОСОБА_2 зазначаав в апеляційній та касаційній скаргах на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01.09.2016 по справі № 459/966/16-ц, що кредитні кошти були використані в його сім`ї з ОСОБА_1 не мають преюдиційного значення для суду, оскільки такі пояснення зазначені в описовій частині рішення Львівського апеляційного суду від 14.02.2019, як доводи апеляційної скарги, а не обставини встановлені судом.

Окрім цього, посилання представника позивача на договір іпотеки від 04.07.2007, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» відповідно до якого в іпотеку надавалась квартира АДРЕСА_1 , з метою і гарантією виконання кредитних зобов`язань і така була набута під час шлюбу, судом не беруться до уваги, оскільки згідно рішення Галицького районного суду м Львова від 10.05.2018, (яке міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень) по справі № 461/3675/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надія Миколаївна про визнання недійсним договору іпотеки такий задоволено, а договір іпотеки визнано недійсним.

Згідно зазначеного рішення визнано недійсними договір іпотеки від 04.07.2007 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4874; додатковий договір від 29.07.2009 року до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор. Н.М., 04.07.2007 року за реєстровим № 4874; договір про внесення змін та доповнень від 27.12.2010 року до договору іпотеки від 04.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор, Н.М. за реєстровим № 4874; договір про внесення змін та доповнень від 30.03.2012 року до договору іпотеки від 04.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор, Н.М., за реєстровим № 4874.

Виключено з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передане в іпотеку відповідно до договору іпотеки від 04.07.2007 року, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4874, а саме : нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 . Рішення суду набрало законної сили 16.04.2019.

Із змісту рішення суду вбачається, що судом встановлено, що позивачка по справі не знала про укладення договору іпотеки та додаткових договорів до нього та не надавала згоду на їх укладення. Підписи на заявах-згодах на укладення договору іпотеки та додатків були підроблені так само як були підробленими підписи на договорах поруки відповідачем ОСОБА_2 , про що свідчить наявний у матеріалах справи висновок експерта № 6/154 від 23 березня 2017 року.

А тому такі доводи представника позивача є припущенням, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відтак, матеріали справи не містять доказів про укладення договору в інтересах сім`ї та використання отриманих у борг грошових коштів за цим договором для задоволення потреб сім`ї, а відтак не можна вважати, що укладений між банком та ОСОБА_2 договір є таким, що створив обов`язки для другого з подружжя його на той час дружини ОСОБА_1 .

Не грунтуються на вимогах закону доводи позову про те, що тлумачення частини четвертої статті 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, з огляду на наступне.

У пункті 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при оспорюванні кредитного договору чи договору поруки, застави/іпотеки іншим із подружжя суди мають виходити з того, що положення статті 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, яке є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» про стягнення суми боргу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

30.12.2021 між адвокатським бюро Артема Пащука в особі керуючого бюро Пащука А.І. та Стукотою Г.І. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №123001/21. Окрім цього, адвокатом Пащуком А.І. видано ордер серії ВС №1117675 на надання правничої (правової) допомоги позивачу. Також до матеріалів справи долучено: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1375 Пащуком А.І.

На підтвердження факту виконання умов надання правової допомоги представником позивача надано: 1) акт виконаних робіт про надання юридичних послуг по справі від 04.07.2022, згідно якого вартість юридичних послуг становить 6000,00грн.; квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 04.07.2022 № 0.0..1 про оплату послуг в сумі 6 000,00 грн..

Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення відповідачем витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката. Розмір таких витрат співрозмірний з обсягом та часом, об`єктивно необхідним для надання даних послуг в межах цієї справи.

При цьому, представник позивача ОСОБА_4 жодного клопотання про зменшення відповідних витрат не заявляла.

За наведених обставин та міркувань, а також за правилами ч. 2 ст. 137, ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу покладаються на позивача - АТ «Універсал Банк».

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), з участю третьої особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_12 ), про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути із Акціонерного товариства «Універсал Банк» в користь ОСОБА_1 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.09.2022 р.

Суддя: Н. Я. Отчак