Справа № 204/7169/21
Провадження № 2/204/1762/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 21 639,46 грн., а також витрати за складання висновку експерта-автотоварознавця у розмірі 2 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 квітня 2021 року, о 21.05 год. в районі будинку № 148 по вулиці Робочій у місті Дніпро водій автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 при здійсненні маневру зі смуги, по якій рухався транспортний засіб під його керуванням, завдав удар в корпус автомобіля BMW340, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався під його керуванням по своїй смузі. На місці даної дорожньо-транспортної пригоди ним в присутності органу МВС, що її оформлював, а саме екіпажу Управління патрульної поліції Легіон 424, було складено європротокол, оскільки факт винуватості водія ОСОБА_2 у даній ДТП обома ними не оспорювався. Внаслідок вищезазначеної ДТП йому було заподіяно матеріальну шкоду. Подія вищезазначеної ДТП підтверджується двома його повідомленнями про ДТП від 21 квітня 2021 року, скерованими до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», у якому застрахована цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 05 липня 2021 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» виплатило йому страхове відшкодування у сумі 7 989,42 грн. Однак, він не згоден з такою сумою виплаченого страхового відшкодування, яка не покриває заподіяного йому внаслідок ДТП матеріального збитку, який згідно Висновку експерта № 072/21 експерта-автотоварознавця ОСОБА_3 склав 29 628,88 грн. У зв`язку з цим, 13 липня 2021 року він звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» з заявою про виплату належного йому страхового відшкодування в повному обсязі, але цього так і не зроблено. Оскільки сума завданого матеріального збитку перевищує суму виплаченого йому страхового відшкодування, а ліміт відповідальності за полісом складає 130 000,00 грн., вважає, що він має право на відшкодування відповідачем недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 21 639,46 грн. Враховуючи викладене ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

05 серпня 2022 року від представника відповідача Подкуйко О.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволення позову з огляду на наступне. Між АТ «СК «ІНГО» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200705350, за яким забезпечено автомобіль ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , полісом № 200705350 встановлено франшизу в розмірі 1 300,00 грн. АТ «СК «ІНГО» не є безпосереднім завдавачем шкоди, а виступає стороною у договорі страхування і виходячи з цього має права та обов`язки передбачені виключно договором та Законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 квітня 2021 року з вини водія ОСОБА_2 мала місце ДТП за участю забезпеченого автомобіля ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , у результаті якої заподіяно механічних пошкоджень автомобілю ВMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу. 21 квітня 2021 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про ДТП. Після отримання повідомлення про ДТП відповідачем було оглянуто транспортний засіб позивача і складено Акт огляду транспортного засобу від 30 квітня 2021 року. За результатами огляду було встановлено, що автомобіль ВMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , до ДТП, що сталася 18 квітня 2021 року, мав попередні пошкодження, що не пов`язані з даною подією та потребували ремонту (накладка бампера переднього ліва та права, гума колісна передня права, диск передній правий, диск передній лівий, диск задній лівий, ЛФП). Крім того автомобіль мав сліди відновлювального ремонту, більше 3-х деталей кузова. Зазначене є підставою для розрахунку коефіцієнта фізичного зносу при визначенні матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , та не включення складників, що були пошкоджені до ДТП 18 квітня 2021 року, до переліку ремонтних робіт та вартості нових складників, що підлягають заміні під час ремонту. Відповідно до Звіту № 17616 від 29 червня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ВMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , складеного СОД ОСОБА_4 , матеріальний збиток (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових), завданий власникові автомобіля ВMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП від 18 квітня 2021 року, складає 9 347,76 грн. з урахуванням ПДВ та 9 289,42 грн. без урахування ПДВ. 01 червня 2021 року позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування на власний рахунок, зазначений в заяві. Полісом № 200705350 встановлено франшизу в розмірі 1 300,00 грн., отже сума страхового відшкодування мас бути зменшена на суму франшизи. АТ «СК «ІНГО» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено розрахунок, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 7 989,42 грн. (9 289,42 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та без урахування ПДВ - 1 300,00 грн. (франшиза)). 05 липня 2021 року АТ «СК «ІНГО» здійснило на рахунок позивача виплату страхового відшкодування. Щодо суми заявлених вимог відповідач заперечує. Відповідач не погоджується з розрахунком, викладеним у висновку експерта автотоварознавця № 072/21 від 31 липня 2021 року, наданим позивачем, оскільки вартість складових частин, які підлягають заміні під час ремонту, була розрахована з урахуванням ПДВ (зазначено ціни + 20%). Позивачем не надано документи на підтвердження розміру фактично понесених витрат по відновленню транспортного засобу (платіжно-касові документи, акт виконаних робіт), та доказів, які б свідчили про факт проведення відновлювального ремонту автомобіля на станції технічного обслуговування платнику ПДВ. Отже, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів та відсутності доказів на підтвердження сплати ПДВ позивачем, у відповідача немає підстав для сплати ПДВ при визначенні розміру страхового відшкодування, відповідно із суми страхового відшкодування має бути вирахувано 3 769,18 грн. в якості ПДВ на запасні частини, які підлягають заміні під час ремонту. Відповідач не погоджується з розрахунком, викладеним у висновку експерта автотоварознавця № 072/21 від 31 липня 2021 року, наданим позивачем, оскільки розмір матеріального збитку має визначатись в цінах станом на дату настання ДТП 18 квітня 2021 року, як то передбачено процедурою оцінки майна суб`єктами оціночної діяльності, а не станом на дату виконання експертизи. Експерт безпідставно включив в ремонтну калькуляцію заміну диску переднього правого, диску переднього лівого та диску заднього лівого, оскільки дані пошкодження не відносяться до ДТП, яка сталася 18 квітня 2021 року. Крім того, оскільки після отримання повідомлення відповідач своєчасно здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та визначив розмір шкоди, то відсутні підстави для стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з відповідача. Оскільки замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулось за ініціативою позивача до звернення до суду з позовом, то відсутні і підстави для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку. АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування відповідно до вимог законодавства. У зв`язку з викладеним просив відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

10 серпня 2022 року представник позивача - ОСОБА_5 надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що станом на 02 серпня 2022 року відповідачем сплачено недоплачене страхове відшкодування у розмірі 15 919,81 грн., у зв`язку з чим позивач заявляє про зменшення розміру позовних вимог. Воно полягає у тому, що первісно позивачем заявлялася позовна вимога про стягнення з відповідача недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 21 639,46 грн., з яких 15 919,81 грн. вже виплачено. А тому стягненню підлягає недоплачена різниця, яка складає 5 719,65 грн. У зв`язку з викладеним просив стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 5 719,65 грн., а також витрати за складання висновку експерта-автотоварознавця у розмірі 2 000,00 грн.

12 серпня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_6 до суду надійшло письмове заперечення щодо заяви про зменшення розміру позовних вимог, в якому зазначено наступне. Позивач в якості визначення розміру своїх позовних вимог посилається на Висновок експерта автотоварознавця № 072/21 від 31 липня 2021 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу), завданого власнику автомобіля ВMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням ПДВ, складає 29 628,88 грн. При цьому, Полісом № 200705350 встановлено франшизу в розмірі 1 300,00 грн., отже сума страхового відшкодування має бути зменшена на суму франшизи. Крім того, Позивачем не надано документи на підтвердження розміру фактично понесених витрат по відновленню транспортного засобу (платіжно-касові документи, акт виконаних робіт), та доказів, які б свідчили про факт проведення відновлювального ремонту автомобіля на станції технічного обслуговування платнику ПДВ, тому при розрахунку витрат на відновлювальний ремонт необхідно врахувати вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та без урахування ПДВ. Отже, з урахуванням вищевикладеного, сума страхового відшкодування має становити 23 909,23 грн., а саме: 29 628,88 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, згідно Висновку експерта, наданого позивачем, ст. 29 Закону № 1961-IV) - 4 419,65 (ПДВ на запасні частини та матеріали, п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV) 1 300,00 грн. (франшиза). Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача на загальну суму 23 909,23 грн. Сума доплати, яку позивач просить стягнути з відповідача, складається з суми ПДВ на запасні частини у розмірі 4 419,65 грн. та франшизи, яка не відшкодовується, у розмірі 1 300,00 грн. Позиція щодо стягнення витрат за складання висновку експерта висловлена відповідачем у відзиві на позовну заяву. Оскільки після отримання повідомлення відповідач своєчасно здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та визначив розмір шкоди, то відсутні підстави для стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з відповідача. У зв`язку з викладеним просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, з урахуванням відзиву на позовну заяву та письмового заперечення щодо заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 18 квітня 2021 року, о 21.05 год., в районі будинку № 148 по вулиці Робочій у місті Дніпрі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі Закон № 1961-IV) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

З повідомлень про дорожньо-транспортну пригоду від імені ОСОБА_1 від 21 квітня 2021 року (а.с. 9, 10), а також зі спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 175) судом встановлено, що водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому винним себе визнав водій транспортного засобу ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНГО», що підтверджується полісом № 200705350, який був чинним на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 18 квітня 2021 року, строк дії договору з 24 липня 2020 року по 23 липня 2021 року, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн., розмір франшизи 1 300,00 грн. (а.с. 8, 124).

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» з повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 18 квітня 2021 року за участю транспортних засобів ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , та BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 9, 10).

Статтею 6 Закону України № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Аналогічні положення закріплені також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, згідно якої страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У пункті 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV визначено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

30 квітня 2021 року відповідачем було складено Акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість), в якому зафіксовано характер та об`єм пошкодження транспортного засобу BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 125-126, 189).

Того ж дня, тобто 30 квітня 2021 року, Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» уклало з суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 договір про проведення оцінки матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30 квітня 2021 року, складеного СОД ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , станом на 30 квітня 2021 року дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини 9 347,76 грн. (а.с. 182-188).

05 липня 2021 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» здійснило на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 7 989,42 грн., що підтверджується випискою по картці ОСОБА_1 від 01 вересня 2021 року, виданою Акціонерним товариством «Універсал Банк» (а.с. 12).

Не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування, 13 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» з заявою від 12 липня 2021 року, в якій просив здійснити йому відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 18 квітня 2021 року за участю транспортних засобів ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , та BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 11).

20 липня 2021 року ОСОБА_1 особисто звернувся до судового експерта Цаберябого В.М. для проведення авто-товарознавчої експертизи транспортного засобу BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого його власнику.

21 липня 2021 року судовим експертом Цаберябим В.М. було складено протокол огляду транспортного засобу BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , в якому зафіксовано характер і обсяг пошкоджень вищевказаного транспортного засобу (а.с. 25).

Згідно Висновку експерта автотоварознавця № 072/21 від 31 липня 2021 року, складеного судовим експертом Цаберябим В.М., вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , складає 53 318,23 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 , складає 29 628,88 грн. (а.с. 14-24).

Оскільки виплаченого Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» 05 липня 2021 року страхового відшкодування недостатньо для відшкодування заподіяної ОСОБА_1 внаслідок ДТП матеріальної шкоди, у вересні 2021 року останній звернувся до суду з даним позовом для стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування та витрат за складання висновку експерта автотоварознавця.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» суми недоплаченого страхового відшкодування суд виходить з наступного.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом 1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 Закону 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону).

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

В даному випадку у потерпілого є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди або за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування.

При цьому, позивач обрав спосіб захисту свого права шляхом звернення до страховика та отримання страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до вимог пунктів 9.1, 9.2 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Як вже було зазначено вище, 05 липня 2021 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» здійснило на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 7 989,42 грн.

Крім того, вже під час судового розгляду, відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» вирішив переглянути розмір належного позивачу до виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, зі Страхового акту № 4994622 від 27 липня 2022 року (а.с. 206) вбачається, що Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» при визначенні розміру належного позивачу до виплати страхового відшкодування фактично взяло за основу вартість матеріального збитку, яка зазначена у висновку експерта автотоварознавця № 072/21 від 31 липня 2021 року, складеного судовим експертом Цаберябим В.М., а саме 29 628,88 грн.

У зв`язку з цим, 28 липня 2022 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» здійснило на користь ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування у розмірі 15 919,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11509 від 28 липня 2022 року на суму 15 919,81 грн. (а.с. 205).

Отже, судом встановлено, що загалом Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» було виплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування на загальну суму 23 909,23 грн. (7 989,42 грн. + 15 919,81 грн. = 23 909,23 грн.).

Однак, позивач у своїй заяві про зменшення розміру позовних вимог наполягав на тому, що відповідач має сплатити на користь позивача ще 5 719,65 грн. страхового відшкодування, що є різницею між сумою зазначеною у висновку експерта (29 628,88 грн.) та вже виплаченим страховим відшкодуванням (23 909,23 грн.).

Оцінюючи такі вимоги ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з абзацом 2 п. 12. 1 ст. 12 Закону № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вже було зазначено вище, полісом № 200705350 було встановлено франшизу у розмірі 1 300,00 грн.

Отже, Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» при здійсненні виплати розмір страхового відшкодування правомірно та законно було зменшено на розмір визначеної договором франшизи 1 300,00 грн., оскільки вказана сума має бути відшкодована безпосереднього завдавачем шкоди, яким в даному випадку є інший учасник ДТП ОСОБА_2 .

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що позивач ОСОБА_1 не позбавлений права на стягнення суми франшизи (1 300,00 грн.) безпосередньо з завдавача шкоди - ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

З викладеного вбачається, що обов`язок виплатити потерпілому суму податку на додану вартість виникає у страховика у випадку подання потерпілим страховику документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту та лише за умови, що виконавцем таких послуг є особа платник ПДВ. В інших же випадках сума оціненої шкоди зменшується на суму податку на додану вартість, оскільки у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником податку на додану вартість, податкові зобов`язання не виникають.

Однак, стороною позивача під час розгляду справи не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження того, що позивач подавав відповідачу докази оплати проведеного ремонту пошкодженого внаслідок ДТП BMW 340, номерний знак НОМЕР_2 .

Навпаки, у своїй заяві від 12 липня 2021 року позивач просив перерахувати суму належного йому до виплати страхового відшкодування безпосередньо на його власний банківський рахунок, а не на рахунок виконавця ремонту платника податку на додану вартість. Не надав таких доказів позивач і суду під час розгляду даної справи.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку з викладеним, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження розміру фактично понесених витрат на відновлення транспортного засобу та доказів, які б свідчили про фактичне проведення відновлювального ремонту, суд приходить до висновку, що стороною позивача під час розгляду справи не доведено підстав для отримання від відповідача доплати в розмірі ПДВ.

За таких обставин суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача 5 719,65 грн. відсутні, у зв`язку з неподанням позивачем доказів про фактичне проведення відновлювального ремонту, а тому сума страхового відшкодування правомірно була зменшена страховиком на суму податку на додану вартість (ставка податку на додану вартість в даному випадку становить 20% від розміру оціненої шкоди, тобто 5 925,78 грн.).

Враховуючи все вищенаведене, оцінивши повно та всебічно наявні в матеріалах справи докази, оскільки відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» правомірно зменшив розмір оціненої шкоди (29 628,88 грн.) на суму франшизи та податку на додану вартість, суд приходить до переконливого висновку, що Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» в повному обсязі виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 23 909,23 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18 квітня 2021 року, а отже у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 5 719,65 грн. слід відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» витрат за складання висновку експерта автотоварознавця № 072/21 у розмірі 2 000,00 грн. суд зазначає наступне.

За складання судовим експертом Цаберябим В.М. висновку експерта автотоварознавця № 072/21 від 31 липня 2021 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено на користь ФОП ОСОБА_3 2 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 21029 від 31 липня 2021 року (а.с. 13).

Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону № 1961-IV передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Як вже зазначалося вище, страховик Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» свій обов`язок виконав належним чином та після повідомлення йому 21 квітня 2021 року про настання ДТП, 30 квітня 2021 року направив свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу та визначення розміру збитків.

Згідно з пунктом 34.3 статті 34 Закону № 1961-IV якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З системного аналізу наведених норм слід дійти висновку, що право потерпілого самостійно визначити розмір завданої йому шкоди, та відповідно право на відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи (дослідження), виникає виключно у випадку наявності однієї умови, а саме, якщо страховик протягом визначеного законом строку (10 днів з дня повідомлення йому про страховий випадок) не направить свого представника для визначення розміру збитків. Іншими словами, законодавець передбачив обов`язкову умову для виникнення у потерпілого права самостійно визначати розмір завданої йому шкоди, без настання якої, такого права у потерпілого не виникає.

Тобто, потерпіла особа має право вимагати компенсації витрат, понесених потерпілим у зв`язку з замовленням дослідження самим потерпілим, виключно у тому випадку, якщо страховик протягом визначеного законом строку (10 днів) не направить свого представника для визначення розміру збитків завданих потерпілому.

Оскільки після отримання повідомлення про ДТП відповідач своєчасно здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та визначив розмір шкоди, то відсутні підстави для стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з відповідача.

За таких обставин слід дійти висновку, що у випадку дотримання страховиком умов передбачених п. 34.2 ст. 34 Закону № 1961-IV, підстав для відшкодування потерпілому його витрат пов`язаних з необхідністю залучення експерта або спеціаліста для визначення вартості завданої йому шкоди, не виникає.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові інші судові витрати (в тому числі витрати пов`язані із залученням стороною експерта), пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Оскільки замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулось за ініціативою позивача до звернення до суду з позовом та у задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування позивачу відмовлено, то відсутні і підстави для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку, у зв`язку з чим позивачу ОСОБА_1 слід відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» витрат за складання висновку експерта автотоварознавця № 072/21 у розмірі 2 000,00 грн.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати позивача по справі підлягають віднесенню на рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 979, 988, 1166, 1187 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез