ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2022 року м. Кропивницький

справа № 390/126/21

провадження № 22-ц/4809/484/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Фермерське господарство «Танривердієва Муси Танриверді-огли»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» про повернення земельної ділянки за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2021 року (суддя Гершкул І. М.),-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов

ОСОБА_1 у січні 2021 року звернулася до суду з позовом до ФГ «Танривердієва ОСОБА_2 » з вимогоюрозірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,2166 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:2383, укладений між нею ОСОБА_1 та фермерським господарством «Танривердієва Муси Танриверді-огли», який зареєстровано в державному реєстрі речових прав не нерухоме майно Кіровоградською районною державною адміністрацією за № 16664881 від 26.09.2016; зобов`язати фермерське господарство « ОСОБА_3 » повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,2166 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:2383.

Протягом судового розгляду ОСОБА_1 подала клопотання про відмову від частини позовних вимог, а саме щодо розірвання договору оренди землі (а.с.83-84).

Ухвалою суду від 31.08.2021 провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:2383, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, укладеного між ОСОБА_1 і ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли», - закрито.

Позовні вимоги, що становили предмет звернення обґрунтовано наступним. ОСОБА_1 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 921839, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Кіровоградської районної державної адміністрації 30.08.2012 належить земля площею 2,2166 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:2383.

15.04.2016 сторонами за домовленістю та спільним волевиявленням з усвідомленням укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки позивача загальною площею 2,2166 га, розташованої на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 10 років, починаючи з дати реєстрації. Однак кадастровий номер в договорі значиться :02:000:2381 (а не :02:000:2383), земля з таким кадастровим номером належить не позивачу, а її сестрі ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:000:2383, яку позивач використовує з 15.04.2016 року, земля з даним кадастровим номером також перебуває в оренді відповідача, договір аналогічний укладений 15 квітня 2016 року, стороною якого є ОСОБА_4 (сестра позивача).

Впродовж 2016-2018 років орендар не виплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, за її зверненням орендодавця сплатив у листопаді 2019 року.

Відмовляючись від частини позовних вимог і уточнюючи предмет звернення, адвокат позивача вказала, що фактично договір де зазначений кадастровий номер, що відповідає земельній ділянці ОСОБА_1 нею не підписаний, відтак відсутнє волевиявлення власника на укладання договору оренди землі. Тому спосіб захисту інтересів є повернення земельної ділянки власнику.

У своєму відзиві через представника, відповідач позовні вимоги не визнав і зазначив, що спірні питання, які виникли між сторонами було врегульовано в досудовому порядку, зокрема ФГ « ОСОБА_3 » направлено поштовим переказом на ім`я ОСОБА_1 кошти у рахунок сплати орендної плати за період 2016-2019 роки в сумі 9 800 грн. У подальшому, 20.11.2020 року відповідачем поштовим переказом виплачено позивачу 3 237,47 грн за користування орендованою земельною ділянкою протягом 2020 року.

Відповідач заперечує проти обґрунтувань позову, оскільки примірники договорів відповідача і її сестри поплутані, допущена помилка в кадастровому номері в одну цифру. Договір оренди земельної ділянки підписаний сторонами та виконується більш ніж чотири роки, що не заперечується ОСОБА_1 . Вказаний договір зареєстрований в установленому законом порядку з зазначенням правильного кадастрового номеру об`єкта оренди, який належить позивачу, а отже є укладеним із часу його державної реєстрації. Саме підписання, виконання договору оренди землі відповідачем і позивачем, отримання орендної плати орендодавцем, є доказом того, що позивач під час укладення договору усвідомлював положення договору оренди та його правові наслідки, свідомо бажав їх настання надаючи реєстратору копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, які долучалися, як додатки до договору оренди. Позивач маючи у власності лише одну земельну ділянку, за вказаним у правочині місці, розумів зміст правочину та його направленість щодо дійсного об`єкту оренди, та бажав настання таких наслідків з метою отримання прибутку вираженого в отриманні орендної плати.

Позивач отримуючи орендну плату та маючи доступ до реєстру, знав про внесення змін/виправлень допущених помилок під час реєстрації правочину та узгоджував вказані уточнення, адже реєстратор здійснював реєстраційні дії за згодою власника земельної ділянки (позивача) (а.с.33-36, 86-91).

Зміст судового рішення, висновки суду першої інстанції.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» про повернення земельної ділянки, задоволено. Зобов`язано Фермерське господарство «Танривердієва Муси Танриверді-огли» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,2166 га., розташовану на території Аджамської сільської ради Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції здійснив висновок, що позивач передала відповідачу в оренду земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2381, яка належить на праві власності не їй, а ОСОБА_4 . Натомість, позивачу належить на праві власності інша земельна ділянка кадастровий номер :02:000:2383, якою на підставі вказаного договору оренди землі фактично користується відповідач і не заперечує вказаного факту. Отже, фермерське господарство користується земельною ділянкою позивача на підставі договору оренди землі від 15.04.2016 року, який укладено не щодо її земельної ділянки, а щодо земельної ділянки з іншим кадастровим номером. Тому відсутні правові підстави для користування відповідачем земельною ділянкою позивача, у якого на підставі договору оренди землі від 15.04.2016 року не виникло права користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:2383, яка належить позивачу, відтак земельна ділянка підлягає поверненню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник відповідача адвокат Попович П.О. подав апеляційну скаргу, якою проситьскасувати рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у справі № 390/126/21 від 21.12.2021 року, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В підставу оскарження вказує, що волевиявлення позивача на укладення договору є визнання позивачем факту підписання договору оренди землі із додатками (в яких містяться документи із вірним кадастровим номером) та підтвердження отримання коштів за користування земельною ділянкою. Зазначене доводить дійсність правочину та факт допущеної технічної помилки, але аж ніяк про нікчемність правочину, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат позивача Майнард Н.О. спростовуючи мотиви оскарження вказала, що сторонами не заперечується та не підлягає доказуванню факт вчинення підпису на договорі. З моменту укладання договору до 2019 року відповідач сплачував орендну плату - ОСОБА_4 , тобто власниці земельної :02:000:2381 ділянки, кадастровий номер якої і зазначено у договорі, а не реальній власниці. Фактичне виконання договору відбувалося саме щодо особи, яка і є власником ділянки і зазначена в договорі - ОСОБА_4 , проте зареєстровано в Державному земельному кадастрі обтяження у вигляді оренди за позивачкою - ОСОБА_1 тобто власницею земельної ділянки :02:000:2383.

Відповідач фактично не маючи чинного договору оренди користується землею позивача, чим вчиняються перешкоди у користуванні майном власнику. Дійсною причиною звернення позивачки до суду про повернення земельної ділянки, стала неможливість власниці земельної ділянки захистити свої права в частині стягнення заборгованості по орендній платі, яка постійно затримувалась відповідачем за допомогою того документу, який представник Фермерського господарства « ОСОБА_3 » вважає договором оренди земельної ділянки, оскільки зміст оригіналу договору оренди землі від 15.04.2016 р. не відповідає відомостям внесеним до Державного реєстру речових прав та Державного земельного кадастру, що унеможливлює захист прав власника земельної ділянки (а.с.162-163).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана 28 січня 2022 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2022 року витребувано з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області матеріали цивільної справи №390/126/21 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» про повернення земельної ділянки.

17 лютого 2022 року ухвалою суду матеріали справи повернуто до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області для усунення недоліків у оформленні матеріалів справи.

28 березня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву.

Ухвалою суду від 12 травня 2022 року продовжено ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк, встановлений в ухвалі Кропивницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року для подачі відзиву на апеляційну скаргу Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2021 року.

27 квітня 2022 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 15 червня 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 15 червня 2022 року оголошено перерву у справі до 16 серпня 2022 року.

Ухвалою суду від 16 серпня 2022 року продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» на п`ятнадцять днів.

Обставини встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:000:2383, загальною площею 2,2166 га., розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №921839 (а.с.15).

15.04.2016 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством « ОСОБА_3 » укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_1 передала ФГ « ОСОБА_3 » в оренду, строком на 10 років, починаючи з дати державної реєстрації, земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2381, загальною площею 2,2166 га., розташовану на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Відмітка про державну реєстрацію у договорі відсутня. (а.с.19-23).

Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 921837 власником земельної ділянки кадастровий номер :02:000:2381, загальною площею 2,2166 га., розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є ОСОБА_4 (а.с.18).

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24.07.2020 року свідчить, що нормативна грошова оцінка станом на 24.10.2019 року земельної ділянки кадастровий номер :02:000:2381 складає 80936 грн, а земельної ділянки кадастровий номер :02:000:2383 складає 80565 грн (а.с.16,17).

01.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до ФГ « ОСОБА_3 » з вимогою повернути земельну ділянку та сплатити заборгованість по орендній платі згідно договору оренди землі від 15.04.2016 року (а.с.24).

31.10.2019 року ФГ « ОСОБА_3 » повідомили, що ОСОБА_1 має змогу отримати орендну плату грошовим переказом у відділенні поштового зв`язку (а.с.25-26).

Здійснені наступні поштові перекази: №3/0014 від 08.11.2019 року на суму 2500 грн за земельний пай 2019 року адресований на ім`я ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , від ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли», який виплачений особисто одержувачеві 12.11.2019 року; №3/0015 від 08.11.2019 року на суму 9 800 грн за земельний пай 2016-2019 роки адресований на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , від ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли», який виплачений особисто одержувачеві 13.11.2019 року; №3/0016 від 08.11.2019 року на суму 8 500 грн за земельний пай 2019 року адресований на ім`я ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , від ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли», який виплачений особисто одержувачеві 12.11.2019 року; №3/0017 від 08.11.2019 року на суму 6 900 грн за земельний пай 2019 року адресований на ім`я ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , від ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли», який виплачений особисто одержувачеві 12.11.2019 року; 19.11.2020 року на ім`я ОСОБА_4 від ФГ « ОСОБА_3 » на суму 3222,67 грн., ОСОБА_6 від ФГ « ОСОБА_3 » на суму 7 672 грн, ОСОБА_7 від ФГ « ОСОБА_3 » на суму 7 672 грн, які виплачені особисто одержувачам 20.11.2020 року; 19.11.2020 року на ім`я ОСОБА_1 від ФГ « ОСОБА_3 » на суму 3 237,47, який виплачений особисто одержувачеві 20.11.2020 року (а.с.39-40).

Обставини, додатково встановлені судом апеляційної інстанції

В суді апеляційної інстанції сторони погодилися виправити допущену помилку в договорі, у зазначенні кадастрового номеру земельної ділянки, врегулювати і привести договори оренди землі власниками яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у відповідність до правовстановлюючих документів.

За наслідками перерви у слуханні справи, сторона позивача клопотала долучити до матеріалів справи перелік документів, пропозицію відповідача з метою усунення допущеної описки в договорі оренди землі від 15.04.2016 року, реєстрація речового права оренди 16664881 від 26.09.2016 р., підписати додаткову угоду до вказаного договору, запропоновано внести зміни до п.2.1. договору оренди землі від 15.04.2016 р. та викласти його у наступній редакції:

«2.1. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2.2166 га., в тому числі риллі - 2.2166 га, багаторічних насаджень - 0,00 га. кадастровий номер :02:000:2383, яка належить на праві приватної власності орендодавцю на підставі державного акту Серії ЯК №921839 (номер запису про право 16664829 від 26. 09.2016 р.)».

Запропоновано збільшити орендну плату до 6% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Організувати зустріч, на вибір сторони позивача, у Державного реєстратора для підписання додаткової угоди для здійснені такої реєстрації.

Аналогічна пропозиція направлена ОСОБА_4 , з метою привести у відповідність договір оренди її земельної ділянки, правильно вказати кадастровий номер.

Адвокат Охріменко Т.М. надала письмову відповідь, з якої вбачається відмова в пропозиції через не вирішення питання погашення заборгованості з орендної оплати за 2016 - 2018 роки, припинення розгляду кримінального провадження № 000008 від 05.04.2021 щодо ОСОБА_4 , яке розпочате за заявою ТАНРИВЕРДІЄВА МУСИ ТАНРИВЕРДІ-ОГЛИ про вчинення нею шахрайства та умови повернення земельної ділянки. Зазначені документи за спільною згодою сторін долучені до матеріалів справи (а.с. 179-185).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як унормовано у ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Представником позивача, за наслідками відмови від частини позовних вимог, підтримувався позов про повернення земельної ділянки загальною площею 2,2166 га., розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:2383, власником якої є ОСОБА_1 , яка використовується відповідачем Фермерським господарством « ОСОБА_3 » за договором оренди від 15 квітня 2016 року, а стороною даної угоди є ОСОБА_4 . Ці обставини не заперечувалися сторонами. Такою вимогою усунути перешкоди в користуванні власністю, про що пояснювала в суді апеляційної інстанції адвокат позивача.

Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин входить до предмета доказування у справах за такими позовами.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що позивач передала відповідачу в оренду земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2381, яка належить на праві власності не їй, а її рідній сестрі ОСОБА_4 . Позивачу належить на праві власності інша земельна ділянка кадастровий номер :02:000:2383, якою на підставі договору оренди землі користується відповідач по договору ОСОБА_4 і не заперечує вказаного факту. Отже, фермерське господарство користується земельною ділянкою позивача на підставі договору оренди землі від 15.04.2016 року, який укладено щодо її земельної ділянки, але з іншою особою. В той же час по договору з нею користується земельною ділянкою, яка їй не належить.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав у відповідача користуватися земельною ділянкою ОСОБА_1 , кадастровий номер :02:000:2383, внаслідок чого земельна ділянка підлягає поверненню власнику.

З висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, за наступного.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про повернення земельної ділянки, яка перебуває в договірних відносинах з ОСОБА_4 (як пояснювали обидві сторони), стороною даного договору не є позивач, останній зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином порушуються права та законні інтереси власника землі, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Такої ж позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17.

Так, ОСОБА_1 жодним чином не заперечує, що мала волевиявлення на укладання договору оренди землі з відповідачем, всі умови сторонами повністю узгодженні і до виникнення питання щодо слати за оренду землі та в подальшому спору щодо розміру такої, ні вона, ні орендодавець не виявили помилку в зазначенні кадастрових номерів земельної ділянки, які є абсолютно ідентичні (площа, розташування) та належать рідним сестрам.

Договір оренди земельної ділянки підписаний сторонами та виконується більш ніж чотири роки, що не заперечується стороною позивача. Договір зареєстрований у встановленому законом порядку із зазначенням правильного кадастрового номеру об`єкта оренди, який належить ОСОБА_1 (спростування цьому не заявлялося), є укладеним з часу його державної реєстрації. Підписання, виконання договору оренди землі відповідачем і позивачем, та отримання орендної плати орендодавцем, є доказом того, що позивач під час укладення договору усвідомлював положення договору оренди та його правові наслідки, свідомо бажала їх настання надаючи реєстратору копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, які долучалися як додатки до договору оренди. Позивач маючи у власності лише одну земельну ділянку, за вказаним в правочині місці, розумів зміст правочину і його направленість щодо дійсного об`єкту оренди, та бажав настання таких наслідків з метою отримання прибутку вираженого в отриманні орендної плати. В іншому випадку який об`єкт, на думку позивача, становив предмет договору, що нею передавалося в оренду.

До того ж з пояснень сторони відповідача виходить, що ОСОБА_4 за своїм договором оренди, в якому вказаний кадастровий номер земельної ділянки позивача, отримувала свою плату, а також як представник ОСОБА_1 отримувала кошти по її договору оренди землі. Саме вимога позивача про виплату заборгованості по орендній платі стала підставою звернення до правоохоронних органів щодо кримінального правопорушення ОСОБА_4 (а.с.52-56). Вказана особа до участі в справі не залучена.

Фактично обидві сторони укладаючи договір, вказуючи реквізити і дані об`єкта оренди, допустилися помилки в написанні кадастрового номера земельної ділянки, разом з тим додатки, Державна реєстрація такого недоліку не містить.

В такому випадку на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, не встановив обставин на підтвердження фактів, зокрема, щодо того, чи дії (бездіяльність) відповідача об`єктивно порушують права власника та чи є вони протиправними, враховуючи активну позицію відповідача привести документи у відповідність.

Колегія суддів зауважує, що перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання арреllatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція по суті є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції, в межах своїх повноважень, повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Підсумовуючи викладене, за відсутності протиправного характеру дій відповідача у спірних правовідносинах, виключається можливість задоволення негаторного позову за підстав визначених позивачем.

Частинами 3, 4 ст. 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

Згідно зі ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Отже, здійснення суб`єктивних цивільних прав повинно відбуватись у суворій відповідності до принципів правомірності здійснення суб`єктивних цивільних прав, автономії волі, принципів розумності і добросовісності. Їх сукупність є обов`язковою для застосування при здійсненні усіх без винятку суб`єктивних цивільних прав.

Дослідження питання про здійснення особою належного їй суб`єктивного матеріального права відповідно до його мети тісно пов`язане з аналізом фактичних дій суб`єкта на предмет дотримання вимоги добросовісності.

Оскільки пред`явлення позову у даній справі свідчить про фактичний намір позивача позбавити відповідача права оренди земельної ділянки, набутого останнім на законних підставах, зазначене не може вважатися поведінкою, яка відповідає принципу добросовісності цивільних відносин.

Отже, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого та безпідставного висновку про задоволення позову у справі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу відповідача, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідачем при подачі апеляційної скарги сплачено 1 362, 00 грн (а.с.139). На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача. Тому з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1362, 00 грн.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У зв`язку з тим, що рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2021 року не відповідає критеріям законності та обґрунтованості судового рішення, у відповідності до приписів ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» про повернення земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» (, 27620, Кіровоградська область, Кропивницький район, с.Аджамка, вул. Колгоспна,35) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1362, 00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний