ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5322/22 Справа № 212/1235/22 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/1235/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання Гладиш К.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року, яка постановлена суддею Чайкіним І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві - задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 35 000 гривень 00 копійок, без врахування податку з доходу фізичних осіб. Стягнуто з Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь держави судові витрати в розмірі 992,40 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 травня 2022 року Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» звернулось до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про відстрочення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року у справі № 212/1235/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, на строк до закінчення воєнного стану.

В обґрунтування заяви посилається на те, що введення воєнного стану в Україні і активні бойові дії в певних регіонах України унеможливлюють виконання судового рішення, оскільки на даний момент призупинено відвантаження продукції АТ «Кривбасзалізрудком» основним покупцям, зокрема ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», яке знаходиться в фізичній та економічній блокаді в м. Маріуполі, кошти від реалізації продукції не надходитимуть, що істотно ускладнює виконання рішення і робить його неможливим. Крім того, ту невелику частину коштів від реалізації, яку відповідачеві вдається заробити та заощадити, АТ «Кривбасзалізрудком» намагається направити на першочергові витрати: податки та інші обов`язкові платежі, зарплату та середній заробіток працівникам.

Вважало, що зазначені обставини є достатніми для прийняття рішення про відстрочку виконання рішення суду від 11 квітня 2022 року у справі 212/1235//22 до припинення або скасування воєнного стану.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

В апеляційні скарзі Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у відстроченні виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказує, що Торгова-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) : військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарювання, для яких стало неможливим виконання обов`язків як за договорами, так і за законодавчими чи іншими нормативними актами.

Посилається, зокрема на те, що судом першої інстанції при постановленні ухвали не надано належної оцінки тому, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні і веденням активних бойових дій в певних регіонах України, АТ «Криворізький залізорудний комбінат» не займається видобутком залізної руди, основним споживачем якої є ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», ПрАТ МК «Запоріжсталь» та ПрАТ «Камет сталь», які знаходяться в фізичній та економічній блокаді під загрозою знищення. Відповідно на даний момент відвантаження продукції зупинено, кошти від реалізації не надходять, що істотно ускладнює виконання рішення і дедалі робить його неможливим, а тому є підставою для відстрочення виконання судового рішення. Дебіторська заборгованість ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», станом на 01.04.2022 року, складає 78 981 189,47 грн., ПрАТ МК «Запоріжсталь» - 44 848 473,43 грн., ПрАТ «Камет сталь» - 116 688 555,41 грн.

Крім того, через воєнний стан АТ «Кривбасзалізрудком» не має можливості отримати на свій розрахунковий рахунок бюджетне відшкодування сплаченого ПДВ, тобто компенсацію державою суми ПДВ, яка за грудень 2021 року складає 35 665 501 грн., який вже був ним сплачений у вартості придбаних товарів, робіт, послуг, а величезні витрати на енергоносії, сума яких за 2021 рік склала 1 036 802 649,71 грн., які є обов`язковими задля недопущення зупинення роботи комбінату та свідчать про невідворотність їх вчасної сплати.

В той же час АТ «Кривбасзалізрудком» здійснює витрати, пов`язані із забезпеченням життєдіяльності підприємства, виплатою заробітної плати працівникам без будь-яких обмежень, сплатою податків та інших обов`язкових платежів до державного бюджету. Також підприємство надає допомогу Збройним силам України та підрозділам Територіальної оборони. Зазначає, що за таких підстав, кошти, які є в наявності у АТ «Кривбасзалізрудком» на теперішній час, спрямовуються перш за все на цілі, пов`язані з підтримкою економіки та обороноздатності країни.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено наявності виняткових обставин, передбачених ст.435 ЦПК України, які можуть бути підставою для розстрочки чи відстрочки виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з боржника суми у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною права на суд та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», як на підставу відстрочення виконання рішення, посилалось на те, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та Указом Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022 його продовжено на 30 днів. АТ «Кривбасзалізрудком» майже не виробляє свою продукцію, та не здійснює її реалізацію, та не отримує жодного прибутку. Водночас АТ «Кривбасзалізрудком» здійснює витрати, пов`язані із забезпеченням життєдіяльності підприємства, виплатою заробітної плати працівникам без будь-яких обмежень, сплатою податків та інших обов`язкових платежів до державного бюджету. Вважало, що зазначені обставини є достатніми для прийняття рішення про відстрочку виконання рішення суду від 11 квітня 2022 року у справі 212/1235/22 на строк до припинення або скасування воєнного стану.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

З огляду на вищезазначене, посилання заявника і зазначені ним доводи не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» ні до суду першої, ні до апеляційної інстанції не надало, тоді як, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність обставин, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення суду або про неможливість його виконання з урахуванням, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Безпідставне та необґрунтоване відстрочення виконання рішення суду буде порушувати законні права та інтереси позивача та нівелювати сутність рішення суду та мету його ухвалення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: