Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4039/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення та відновлення становища, яке існувало до порушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Позивач працює на посаді директора Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-1ІІ ступенів Виноградівської міської ради Закарпатської області з 30.12.2011 по сьогоднішній день та сумлінно виконує свої посадові обов`язки, жодних зауважень зі сторони керівництва, підлеглих працівників, учнів та їх батьків до його професійної діяльності за період його перебування на займаній посаді не було.

Факт наявності трудових відносин підтверджується і контрактом директора Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Виноградівської районної ради Закарпатської області від 15.06.2020 року № 27, укладений між Виноградівською районною радою Закарпатської області та ОСОБА_1 - директором Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Виноградівської районної ради Закарпатської області.

Між директором школи ОСОБА_1 та керівником КУ ЦОЗО Свищом Ю.Ю. виникли неприязні відносини, саме тому ОСОБА_3 оголосив догану ОСОБА_1 (наказ №107К від 27.10.2021), яка була скасована рішенням Виноградівського районного суду від 02.02.2022 № 299/6373/21, та оголосив ще одну догану (наказ №24К від 28.03.2022), яка теж була скасована рішенням Виноградівського районного суду від 05.05.2022 № 299/1858/22.

Проте, намагання ОСОБА_3 звільнити ОСОБА_1 не припинені.

Так, наказом № 33 від 04.07.2022 КУ ЦОЗО створили комісію по проведенню оцінки об`єктів щодо можливості використання їх як найпростіших укриттів для здобувачів освіти.

Наказом № 36 від 22.07.2022 КУ ЦОЗО зобов`язало ОСОБА_1 здійснити всі необхідні заходи для пошуку та організації та забезпечення найпростішого укриття по школі та доповісти ОСОБА_3 до 25.07.2022 про наявні приміщення.

ОСОБА_1 виконав накази КУ ЦОЗО та 25.07.2022 надав ОСОБА_3 доповідну записку № 10, в якій доповів про наявні приміщення у сільській раді і того ж дня ОСОБА_3 було надано подання на забезпечення необхідних матеріалів для влаштування укриття.

Проте, 29.07.2022 роботодавець виніс відносно позивача наказ №120 «К» «Про відсторонення ОСОБА_1 », який вмотивований тим, що відповідно до Статуту комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти» Виноградівської міської ради Закарпатської області, невиконання наказів № 33 та №36 КУ ЦОЗО - наказав відсторонити ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня Виноградівської міської ради Закарпатської області з 01 серпня 2022 року.

Даний наказ є свавільним, оскільки жодних законних підстав для відсторонення позивача не існує, навіть в рамках кримінального провадження (якщо б таке існувало) право на відсторонення працівника має тільки слідчий суддя чи суд, а роботодавець не має такого права за будь-яких підстав.

Позивач повністю не погоджується зі змістом даного наказу від 29.07.2022. вважає його незаконним та прийнятим з грубим порушенням трудового законодавства, з огляду на наступне:

Підвиноградівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня Виноградівської міської ради Закарпатської області є окремою юридичною особою, однак відповідно до статуту школи безпосередньо підпорядковується комунальній установі «Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області», керівником якої є ОСОБА_3 . Статутом Відповідача (п. 5.3.) визначено право притягувати директорів шкіл до дисциплінарної відповідальності, вирішувати питання про їх звільнення.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України.

Так, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, відсторонення від роботи - це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю на підставі виявленого власником чи уповноваженим органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи.

Таким чином, відсторонення особи від роботи можливе за наявності передбачених законодавством обставин.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 185/676/18 (провадження № 61-8219св19).

Правовий висновок про те, що статтею 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи висловлено Верховним Судом у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 (провадження № 61- 13444св19) та від 23 січня 2019 року у справі № 755/6458/15-ц (провадження № 61- 18651св18).

Разом із цим, просить суд врахувати правові висновки Верховного Суду у справі № 755/3373/19, що викладені у постанові від 12.08.2021: «... Такої підстави відсторонення як проведення службового розслідування .... нормами статті 46 КЗпП України не передбачено, а локальні нормативно - правові документи підприємства не відносяться до законодавчих актів, а тому, зазначення у них додаткових підстав для відсторонення працівника від роботи, не може бути підставою для їх застосування, а у разі такого застосування не свідчить про його законність....»

Таким чином, Відповідачем у наказі про відсторонення від виконання обов`язків не зазначалось посилання на вичерпні підстави, які наведені у ст. 46 КЗпП України, а обґрунтовувалось «невиконанням листів та наказів», що є неправомірним та незаконним, оскільки такої підстави як наявність «службового розслідування дій директора школи» для відсторонення від посади працівника в законі не передбачено.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, своїм листом від 24.12.2021 № 3223/0/208-21 надав роз`яснення щодо правового регулювання відсторонення невакцинованих працівників. В цих роз`ясненнях КЦС ВС зауважив, що: «відсторонюючи працівника, керівник повинен діяти в спосіб та в межах повноважень, передбачених законом. Тому в наказі про відсторонення мають бути зазначені підстави та строк такого відсторонення».

Відсторонення від роботи працівника здійснюється роботодавцем з підстав передбачених законодавством з власної ініціативи та/або на вимогу третіх сторін (суду, органів державного нагляду та контролю, та інших уповноважених органів). Здійснюючи відсторонення від роботи працівника роботодавець зобов`язаний діяти на підставі, у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені законом, неупереджено, дотримуватись принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Крім того, під час відсторонення від посади роботодавці мають врахувати: правову підставу для відсторонення від посади; наслідки відсторонення від посади для інших осіб; законодавче встановленні гарантії відстороненого працівника на оплату праці, строки відсторонення, які мають відповідати часу, потрібному для усунення; причин відсторонення, якщо тільки уповноваженим органом не визначено інший строк відсторонення.

Вказані вище обставини є важливими та мають враховуватися під час оформлення наказу про відсторонення та бути вказаними у такому наказі. При цьому, працівник обов`язково має бути ознайомлений про цей наказ та поставити всій підпис, натомість Позивачці відправили даний наказ поштою, ніякого підпису, що свідчить про її ознайомлення з наказом не було.

У разі, якщо працівника не звільнено з роботи, то він повертається до роботи після усунення підстав, що стали причиною для його відсторонення.

Відсторонення працівника від роботи можливе тільки з підстав, що визначені законодавством, зокрема статтею 46 КЗпП України, а тому невиконання вимог керівника не може бути підставою відсторонення працівника.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/12073/18.

Разом з тим, відсторонення від посади має місце у разі вжиття заходів забезпечення кримінального провадження для досягнення дієвості кримінального провадження.

Однак, відсторонення від посади, відповідно до ч. 2 ст. 154 КПК України, здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу. Тобто прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади.

Відносно позивача не існує жодного кримінального провадження, а тому ні слідчим, ні прокурором не зверталось до слідчого судді про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади позивача, та відповідно не було отримано ухвали про задоволення клопотання про відсторонення від посади (чи продовження запобіжного заходу у виді відсторонення).

Враховуючи вищенаведене нормативне обґрунтування, винесення наказу КУ «ЦОЗО» за №120 «К» від 29.07.2022 «Про відсторонення від виконання обов`язків» позивача є незаконним, неправомірним, винесеним без дотримання вимог трудового законодавства, без належної правової підстави, яка вказана в законі, без зазначення строків відсторонення від посади та без письмового ознайомлення зі змістом даного наказу.

Щодо інкримінованих позивачу порушень:

Як вбачається із тексту Наказу про відсторонення, позивачу інкримінують те, що «…неналежно виконав обов`язки щодо створення безпечних та належних умов для здобувачів освіти під час 2022/2023 навчального року за очною формою навчання...» та у зв`язку із «... невиконанням та незабезпеченням виконання наказів від 04.07.22 №33 та від 22.07.22 №36.

Накази КУ ЦОЗО позивачем повністю виконані, про що свідчить доповідна записка та письмове подання про необхідні товари для влаштування укриттів, однак самостійно жодна школа і жодний директор школи не може влаштувати жодне укриття без активних дій міської ради та КУ ЦОЗО, які мають монополію на фінанси та матеріальні ресурси.

Також слід зауважити, що Служба освітнього омбудсмена підготувала роз`яснення (https://eo.gov.ua/zapytannia-ta-vidpovidi- pro-ukryttia-v-zakladakh-osvity/2022/07/14/)

За облаштування укриття в закладі освіти відповідає засновник. Адже саме засновник закладу освіти зобов`язаний забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов (частина 6 статті 25 Закону України "Про освіту"). Якщо засновником закладу освіти є місцева влада - саме вона відповідальна за облаштування укриття (це стосується переважної більшості закладів освіти). Також є незначна кількість закладів загальної середньої освіти, які мають фінансову автономію. Заклади освіти з фінансовою автономією мають свою власну бухгалтерію, що дозволяє відстежувати всі отримані кошти - на що, коли та в якій кількості вони були витрачені, економити та планувати шкільний бюджет.

Підвиноградівська ЗОШ І-ІІІ ст. не має фінансової автономії, не має власного рахунку та фінансів, а тому повністю залежна від Засновника (Виноградівської міської ради) та від Уповноваженої особи (КУ ЦОЗО).

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи даний вид способу захисту, позивач просить також відновити його становище, яке існувало до порушення - поновити його на роботі та допустити до виконання ним обов`язків директора школи.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП). Розрахунок такої здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.

У разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не невиплаченої заробітної плати. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись із заявленим позовом представник відповідача подав відзив, доводм якого зводяться до наступного.

Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації - начальника обласної військової адміністрації від 28.06.2022 року № 300 «Щодо безпечних умов перебування у закладах освіти здобувачів освіти і працівників», розпорядження Виноградівського міського голови від 01.07.2022 року №90 «Про утворення комісії з обстеження фонду захисних споруд цивільного захисту закладів освіти та об`єктів, що можуть використовуватися як укриття для дітей, учнів, студентів та працівників освіти Виноградівської міської територіальної громади» та наказу Комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти» від 04.07.2022 року №33 створено комісію з метою надання оцінки об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття здобувачів освіти та працівників закладів освіти як споруд подвійного призначення та найпростішого укриття, та скласти Акт оцінки об`єкта щодо можливості його використання для укриття населення ж найпростішого укриття.

Створена комісія здійснювала виїзди до закладів освіти Виноградівської територіальної громади, з метою надання оцінки об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття здобувачів освіти та працівників закладів освіти як споруд подвійного призначення та найпростішого укриття. Комісія у своїй роботі керувалася виключно рекомендаціями наданими у листі Державної служби надзвичайних ситуацій України від 14.06.2022 року №03-1870/162-2 «Про організацію укриття працівників та дітей у закладах освіти».

Керівникам закладів освіти надавалися рекомендації щодо усунення недоліків (якщо такі було виявлено), задля того щоб приміщення які будуть використовуватися для укриття здобувачів освіти і працівників, як споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів відповідали вимогам вищезгаданого листа Державної служби надзвичайних ситуацій України.

За результатами проведеної роботи, після повторних комісійних обстежень членами комісії складено та затверджено акти оцінки об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття.

Станом на 22 липня 2022 року тільки один директор Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Довганич В.І не здійснив необхідні заходи щодо організації та забезпечення безпечного найпростішого укриття для всіх учасників освітнього процесу відповідного закладу освіти.

Окрім того ОСОБА_1 був відсутній під час проведення комісійного обстеження.

Позивач безвідповідально поставився до даних наказів та розпоряджень, адже персональну відповідальність за забезпечення безпеки здобувачів освіти під час освітнього процесу несе керівник закладу освіти.

Керівники закладів освіти особисто відповідатимуть за організацію безпечних умов для здобувачів освіти та всіх працівників. Про це зазначається у відповідних рекомендаціях Міністерства освіти та науки щодо особливостей організації нового 2022/23 навчального року (лист Міністерства освіти і науки№1/7322-22 від 30.06.2022 року).

Відповідно до Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 № 1669, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 січня 2018 р. за № 100/31552, керівник закладу освіти є відповідальним за створення безпечних умов освітнього процесу згідно із законодавством про охорону праці, цим Положенням, не дозволяє проведення освітнього процесу за наявності шкідливих та небезпечних умов.

Відповідно до наказу КУ «ЦОЗО» від 22.07.2022 року №36 про забезпечення найпростішого укриття для учасників освітнього процесу Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, директору школи Довганичу В.І. було доручено здійснити всі необхідні заходи для пошуку, організації та забезпечення безпечного найпростішого укриття для всіх учасників освітнього процесу закладу освіти та доповісти письмово директору КУ «ЦОЗО» щодо приміщення, які використовуватимуть учасники освітнього процесу закладу освіти, як найпростіше укриття, в термін до 25 липня 2022 року.

У доповідній записці від 25.07.2022 року директор Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів доповів:«що староста села дав згоду на використання приміщення в сільській раді, але там потрібно зробити ще один вхід» (долучена самим позивачем до матеріалів справи).

Приміщення в сільській раді вже було орендоване Підвиноградівським закладом дошкільної освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області, а також дане приміщення може забезпечити укриття тільки для 50 осіб, оскільки має тільки один евакуаційний вихід, а в Підвиноградівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів понад 500 учасників освітнього процесу.

Відповідно до рекомендацій наданих в листі ДСНС від 14.06.2022 року №03-1870/162- 2, з метою забезпечення захисту населення від небезпечних чинників надзвичайних ситуацій та організації його життєзабезпечення об`єкти будівництва мають відповідати таким основним вимогам як забезпечення не менше ніж двома евакуаційними виходами, один з яких може бути аварійним (у разі планування укриття у споруді подвійного призначення або найпростішому укритті місткістю менше 50 осіб у ньому допускається наявність одного евакуаційного виходу).

Станом на 29.07.2022 року всі заклади Виноградівської територіальної громади забезпечені найпростішими укриттями окрім Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у зв`язку із незабезпеченням даного укриття директор школи поставив під загрозу навчальний процес, тому що з 01 вересня 2022 року очне навчання почнеться лише в тих навчальних закладах, в яких є бомбосховища.

Отже, із врахуванням вищевикладеного ОСОБА_1 було викликано до комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти» та винесено наказ від 29.07.2022 року №120-к «Про відсторонення ОСОБА_1 » у зв`язку невиконанням та незабезпеченням виконання наказів від 04.07.2022 року №33 та від 22.07.2022 року №36, з яким був ознайомлений Позивач під підпис.

Чинним законодавством передбачено випадки, за яких власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган має право відсторонити працівника від виконання ним посадових обов`язків .

Відсторонення від роботи на відміну від припинення трудового договору означає тимчасове усунення (увільнення) працівника від виконуваної роботи, посади у випадках, передбачених законодавством. При цьому місце роботи зберігається, а заробітна плата (ж правило) не зберігається.

Відповідно до ст. 46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається:

- у разі появи на роботі в нетверезому стані, стані наркотичного або токсичного сп`яніння:

- відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення від роботи оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, з викладенням підстав та строків відсторонення, з яким працівник має ознайомитись негайно під підпис, адже таке рішення має істотне значення в реалізації права працівника на працю.

Якщо в наказі (розпорядженні) про відсторонення працівника від роботи не визначено строку відсторонення, про допуск його до роботи видається наказ (розпорядження).

Відповідно до ст. 139 КЗпП працівник, який уклав трудовий договір, зобов`язаний виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці.

Згідно частини 4, статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» керівник закладу загальної середньої освіти зобов`язаний: виконувати інші обов`язки, покладені на нього законодавством, засновником, установчими документами закладу загальної середньої освіти, колективним договором, строковим трудовим договором.

Невиконання рішення засновника керівником закладу освіти є фактом порушення трудової дисципліни, так як згідно норм чинного законодавства рішення засновника є обов`язком до виконання керівником закладом, а не правом, у разі їх порушення працівник несе відповідальність згідно вимог чинного законодавства.

Згідно ч.3 ст. 26 ЗУ «Про освіту» Керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень: організовує діяльність закладу освіти, сприяє здоровому способу життя здобувачів освіти та працівників закладу освіти.

Вважає, що не повинні братися до уваги посилання позивача щодо скасування наказів №107-к від 27.10.2021 року та №24-к від 28.03.2022 року оскільки, вищезгадані накази та рішення Виноградівського районного суду знаходяться на стадії апеляційного розгляду.

Також, просимо суд звернути увагу на ту обставину, що всі три накази Комунальної установи були видані ОСОБА_1 за неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, а також байдужості та незацікавленості у безпеці дітей та працівників закладу освіти:

- По-перше незнання та не володіння ситуацією, яка відбувається в очолюваному Позивачем закладі;

- По-друге неявка на нараді, присутність на якій була обов`язковою, тому що розглядалися питання про особливості роботи в умовах воєнного стану;

По-третє ОСОБА_1 не здійснив необхідні заходи для пошуку, організації та забезпечення безпечного найпростішого укриття для всіх учасників освітнього процесу відповідного закладу освіти.

У зв`язку з вищенаведеним можна стверджувати, що Позивач безвідповідально ставиться до своїх трудових обов`язків і в цілому до роботи, що в подальшому може призвести до негативних наслідків, оскільки на сьогоднішній день найголовнішими завданнями при підготовці закладів освіти до роботи в умовах воєнного стану є забезпечення безпеки працівників та здобувачів освіти.

Позивач у Позовній заяві посилається на лист Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 24.12.2021 №3223/0/208-21 щодо правового регулювання відсторонення невакцинованих працівників, вважаємо що дане посилання є безпідставним , оскільки дана справа стосується інших обставин та позовних вимог.

Вважає, що було повністю дотримано всі законні вимоги щодо видачі наказу від 29.07.2022 року №120-к «Про відсторонення ОСОБА_1 », даний наказ є законним та правомірним, оскільки, підставою для відсторонення було невиконанням та незабезпеченням виконання наказів, а також безвідповідального ставлення до своїх трудових обов`язків Позивачем, що в подальшому могло призвести до негативних наслідків, тому що на сьогоднішній день найголовнішим завданням є забезпечення безпечного перебування дітей у закладах освіти та підготовка закладів освіти до нового навчального року в умовах воєнного стану.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Нечаєв В.В. в судовому засіданні підтримали вимоги позову з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, подав клопотання, про відкладення розгляду справи. Подане клопотання мотивовано тим, що ухвалою від 12.08.2022 року відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Як вбачається із вхідного реєстраційного номера, згадана Ухвала суду зареєстрована Відповідачем за № 245/01-10 від 25.08.2022 року, тобто, останній день надання відзиву припадає на 08.09.2022 року.

05.09.2022 року на адресу Комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти» надійшла судова повістка про виклик до суду 12.09.2022 року на 13:10 год., яка зареєстрована за вхідним №258/01-10

08.09.2022 року Комунальна установа «Центр з обслуговування закладів освіти» направила на адресу Виноградівського районного суду Відзив на позовну заяву про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення та відновлення становища,яке існувало до порушення, який зареєстрований за вихідним №01-10/327, а також даний Відзив був направлений Позивачу засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України позивач має право надати відповідь на відзив протягом 5 днів з моменту отримання відзиву.

У зв`язку з тим, що відзив на позовну заяву було надіслано рекомендованим листом на адресу Позивача 08.09.2022 року, про що свідчать копії поштових квитанцій, та у відповідності з тим, що на адресу Комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти» не надійшло повідомлення про отримання даного відзиву Позивачем, просить суд перенести засідання на іншу дату, задля належного ознайомлення та подачі заперечень Позивачем до початку першого судового засідання.

Позивач та його представник щодо відкладення розгляду справи заперечили, зазначивши, що дійсно відзив отримали, однак жодних заперечень на нього подавати не бажають. Оскільки це є їхнім процесуальним правом, а кожна сторона користується процесуальними правами на власний розсуд, просили продовжити розгляд справи.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши доводи клопотання про відкладення розгляду справи, матеріали справи, суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З матеріалів справи вбачається, що судове засідання, призначене на 31.08.2022 року було відкладено за клопотанням представника відповідача.

Суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи повторно не з`явився у судове засідання, а відтак розгляд справи проведено за його відсутності.

Приймаючи до уваги, що відповідачем подано відзив на позов, підстав для винесення заочного рішення не має.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, судом встановлено, що згідно наказу № 33 від 04.07.2022 року Комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти» Виноградівської міської ради Закарпатської області створено комісію по проведенню оцінки об`єктів щодо можливості використання їх як найпростіших укриттів для здобувачів освіти (а.с.61-62).

Наказом № 36 від 22.07.2022 комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти» Виноградівської міської ради Закарпатської області зобов`язано директора Підвиноградівської ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_1 здійснити всі необхідні заходи для пошуку, організації та забезпечення найпростішого укриття для всіх учасників освітнього процесу (п.1.1.), та доповісти письмово директору Комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти» Виноградівської міської ради Закарпатської області щодо приміщень, які використовуватимуть учасники освітнього процесу закладу освіти, як найпростіше укриття у термін до 25.07.2022 року (п.1.5) (а.с.63-64).

Згідно доповідної записки №10 від 25.07.2022 року директор Підвиноградівської ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_1 доповів, що 22.07.2022 року було проведено загальношкільні збори з головами батьківських комітетів. На зборах був присутній староста села ОСОБА_4 . Було визначено комісії для обходу дворогосподарств на наявність підвальних приміщень для найпростіших укриттів. Комісії визначилися з адресами, де господарі дали згоду на використання їхніх приміщень. Староста села дав згоду на використання ще одного приміщення в сільській раді, але там потрібно зробити ще один вхід. Для того, щоб убезпечити життя і здоров`я учнів під час офлайн навчання, потрібно навчатися у дві зміни. Тоді всі учасники навчального процесу зможуть поміститися в тимчасові укриття. Комісія з обстежень має дати згоду для використання приміщень як найпростіших укриттів65, 66).

Наказом №120 «К» від 29.07.2022 року «Про відсторонення ОСОБА_1 », відсторонено ОСОБА_1 , директора Підвиноградівської ЗОШ І-ІІІ ст. Виноградівської міської ради від роботи у зв`язку із невиконанням та незабезпеченням виконання наказів від 04.07.2022 року №33 та від 22.07.2022 року №36 днем 01 серпня 2022 року (а.с.59-60).

Відповідно до ч.1 ст. 46 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпП України) відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення від роботи керівників підприємств, установ та організацій військовим командуванням допускається у випадках, визначених Законом України "Про правовий режим воєнного стану" (ч.2 ст.46).

Отже, відсторонення від роботи це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю на підставі виявленого власником чи уповноваженим ним органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи.

За змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також

передбачені певним нормативним документом.

Такої підстави відсторонення працівника як проведення службового розслідування положення ст.. 46 КЗпП України не мвстять.

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.

За змістом ст. 46 КЗпП допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом.

Інших підстав відсторонення від роботи, зокрема, як відмова виконувати розпорядження керівника, нормами статті 46 КЗпП не передбачено.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи даний вид способу захисту, позивач просить також відновити його становище, яке існувало до порушення - поновити його на роботі та допустити до виконання ним обов`язків директора школи.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП). Розрахунок такої здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.

У разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не невиплаченої заробітної плати. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Доводи представника відповідача про те, що було повністю дотримано всі законні вимоги щодо видачі наказу від 29.07.2022 року №120-к «Про відсторонення ОСОБА_1 », даний наказ є законним та правомірним, оскільки, підставою для відсторонення було невиконанням та незабезпеченням виконання наказів, а також безвідповідального ставлення до своїх трудових обов`язків Позивачем, що в подальшому могло призвести до негативних наслідків, тому що на сьогоднішній день найголовнішим завданням є забезпечення безпечного перебування дітей у закладах освіти та підготовка закладів освіти до нового навчального року в умовах воєнного стану не узгоджуються з положеннями ст.. 46 КЗпП України, а відтак законних підстав для відсторонення ОСОБА_1 не встановлено, а відтак вимоги позову щодо визнання не законним та скасування оскаржуваного наказу підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи даний вид способу захисту, підлягає відновленню становище позивача, яке існувало до порушення шляхом поновлення на роботі.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП). Розрахунок такої здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.

У разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не невиплаченої заробітної плати. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно довідки про доходи від 05.09.2022 року №01-07/187 середньоденна заробітна плата позивача становила 1026,97 грн. З урахуванням того, що з часу відсторонення від роботи по день винесення рішення минуло 34 дні, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 34916,98 грн. середнього заробітку за час безпідставного відсторонення від роботи (1026,97*34=34916,98).

Відтак позивач підлягає поновленню на роботі з виплатою йому середнього заробітку за час відсторонення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Згідно положень ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., що стверджується Довідкою про рух коштів від 11.08.2022 року (а.с.79), а відтак такі підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Приймаючи до уваги, що за подання до суду позову вказаної категорії позивач звільняється від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора комунальної установи «Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області» «Про відсторонення від виконання обов`язків» за №120 «К» від 29.07.2022 року.

Відновити становище, яке існувало до його порушення та поновити ОСОБА_1 на посаді директора Підвиноградівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня Виноградівської міської ради Закарпатської області, допустивши його до виконання своїх трудових обов`язків.

Стягнути з Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти області Виноградівської міської ради Закарпатської області (, вул.Копанська, 10 м.Виноградів) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 34916,98 гривень середнього заробітку за час безпідставного відсторонення від роботи.

Стягнути з Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської на користь ОСОБА_1 5000 гривень витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з Комунальної установи Центр з обслуговування закладів освіти Виноградівської міської ради Закарпатської області на користь держави 992,40 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16.09.2022 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо