Провадження № 2-др/537/10/22
Справа № 537/1607/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Маханькова О.В.

за участю секретаря судового засідання Костюкевич Н.В.,

представник позивача Ненашева Т.О.,

представник відповідача Ковальчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області заяву представника відповідача - адвоката Ковальчук Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на надання правничої (правової) допомоги,

встановив:

13.07.2022 Акціонерне товариство Полтаваобленерго звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.09.2022 у судовому засіданні представник позивача АТ Полтаваобленерго Ланг О., підтримала подану 11.08.2022 заяву про закриття (припинення) провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України та пояснила, що станом на 11 серпня 2022 предмет спору відсутній. Також посилаючись на ст.7 Закону України Про судовий збір просила повернути позивачу сплачений судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

05.09.2022 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області провадження у справі за позовом АТ Полтаваобленерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення закрито.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

05.09.2022 через канцелярію суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з АТ Полтаваобленерго на користь відповідачки 5 000, 00 грн. витрат на надання правничої (правової) допомоги.

В матеріалах справи наявне клопотання представника АТ Полтаваобленерго Ланг О. від 11.08.2022 у якому просить звільнити АТ Полтаваобленерго від сплати судових витрат на професійну (правничу) допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн. Та зазначає, що відповідачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування надано попередній розрахунок надання правової допомоги з описом наданої професійної правничої допомоги із зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт. Однак, не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати в розмірі 5 00000 грн., зокрема не надано відповідних квитанцій, платіжного доручення чи розрахункового документу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні представник позивача Ненашева Т.О. заперечує проти задоволення заяви, вважає заяву необгрунтованною, прохала суд відмовити в задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заяву підтримав, прохав суд задовольнити заяву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Згідно ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, за змістом вказаних норм, особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов, незалежно від його обґрунтованості, а норми ЦПК України передбачають компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Зважаючи на принцип змагальності цивільного судочинства відповідач має довести, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи є необґрунтованими.

Водночас, саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, яке передбачене процесуальним законодавством та Конституцією України і не містить таких обмежень.

Відповідно до роз`яснень, які міститься у п.38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Звертаючись із вказаною заявою, представником відповідача не надано доказів на підтвердження своєї позиції щодо зловживання процесуальними права з боку позивача, а саме по собі пред`явлення позову, та подання заяви про закриття (припинення)провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, не можуть свідчити про необґрунтовані дії позивача, що, у свою чергу, дає підстави для висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення із позивача на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі саме з підстав зловживання своїми процесуальними правами.

Подання позивачем заяви про закриття (припинення)провадження у справі до початку розгляду справи по суті є їх правом, передбаченим процесуальним законом, а посилання відповідача на те, що подання позивачем до суду позовної заяви, від якої в подальшому останній відмовився є зловживанням процесуальними правами, носять суб`єктивний характер і не доведені жодними належними та допустимим доказами.

При цьому судом встановлено, що заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, взагалі не містить доказів необґрунтованих дій позивача, у ній по суті наводяться обґрунтування понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу згідно з Договором про надання правничої (правової) допомоги від 29.07.2022 у розмірі 5 000,00, грн.

Справа про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води не є складною. Судових засідань по справі не було. У заяві про стягнення судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою, заявник не зазначив, які дії позивача у справі були необгрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд також вважає, що витрати на професійну правничу допомогу виникли у відповідача не внаслідок необгрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема права на подання відзиву на позовну заяву та представництво адвокатом її інтересів у суді. Що в свою чергу підтверджується актом № 1 наданих послуг від 01.08.2022 до договору про надання правничої(правової) допомоги № 22/07-02 від 29.07.2022.

За таких обставин в задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 137, 141, 142, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича про винесення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маханьков О.В.