Справа № 727/22/22
Провадження № 2/727/461/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

секретар судових засідань Дячук І.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спільним сумісним майном.-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Посилається на те, що він проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і є власником вищевказаної квартири.

У житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , разом з своєю родиною проживає його сусідка - ОСОБА_2 .

Відповідач зайняла спільний коридор та підсобне приміщення (кладовку), які належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Позивач звернувся до органу місцевого самоврядування в особі відповідного департаменту, з метою позасудового врегулювання конфлікту, на що йому було надано відповідь за № Г- 602-23/01 від 30.08.2021 року, із змісту якої вбачається, що спільні приміщення є спільною сумісною власністю та розпорядження такими здійснюються за спільною згодою мешканців, а в разі виникнення спору такий підлягає розгляду у суді.

Незважаючи на усні вимоги позивача до відповідача, щодо звільнення спільного коридору та підсобного приміщення (кладовки) з метою подальшого спільного користування, відповідач так і не відреагував, тому позивач змушений звернутися до суду з метою захисту своїх майнових прав та інтересів.

Вказує, що такі дії Відповідача створюють йому перешкоди для користування належним майном на праві спільної сумісної власності в розумінні Закону (cm. 368 ЦК України), які полягають: в неможливості користуванні підсобним приміщенням (кладовкою) де зберігаються його особисті речі, зокрема продукти харчування (картопля, морква, буряк, консервація, в т.ч. банки, тощо) та перешкоди у їх отриманні.

Позивач неодноразово звертався до Відповідача з пропозицією щодо спільного користування зазначеним майном, але вона відмовляється і взагалі ігнорує всі його пропозиції та вимоги.

Таким чином, Відповідач не тільки категорично відмовляється встановити порядок користування зазначеним майном мирним шляхом, але й не надає позивачу право повноцінно ним користуватися.

Посилаючись на наведене та норми законодавства, просить захистити його право на користування спільним сумісним майном, шляхом усунення перешкод у його користуванні.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення, в яких вказала, що в квартиру АДРЕСА_3 вона разом із членами своєї сім`ї поселилася в 1988 році. Квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності їй, ОСОБА_2 , її чоловіку ОСОБА_5 та їхній доньці ОСОБА_6 . Разом з чоловіком вона обладнала кладову за рахунок площі сходової клітини біля сміттєзбірника на їхньому поверсі. В даній кладовій зберігалися їх речі та речі сусідів ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 , її чоловік кладовою не користувався, але ключі у нього були завжди. Влітку 2021 року до ОСОБА_4 почала приходити стороння жінка, яка стала засмічувати кладову всілякими непотрібними речами. Тому вона висловила заперечення щоб в кладову ходила ця жінка. З цього приводу у них і виник конфлікт, тому звертаючись до суду позивач просить зобов"язати ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 усунути перешкоди в користуванні спільним коридором та підсобним приміщеннням ( кладовкою) та зобов"язати в подальшому не чинити перешкоди у користуванні спільним сумісним майном.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року усправі відкрите загальне позовне провадження.

06.07.2022 року ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрите.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 суду надала пояснення про те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_5 . Він разом з сусідами Анішиними, на сходовій клітині, самовільно облаштував кладову. Там вони тримали продукти харчування. На даний час відповідачка ОСОБА_2 чинить перешкоди у користуванні кладовою, тим, що не надає до неї ключі. Неодноразові звернення до відповідача з проханням врегулювати конфлікт мирно, результатів не дали. Просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила суду , те що вони з позивачем колись облаштували на сходовій клітині кладовку, де тримали продукти харчування та інші господарські речі. З позивачем завжди жили в мирі. Зараз позивач дуже захворів, він є лежачим і сусіди його взагалі не бачать. Однак у нього з`явилася дружина, яка засмічує спірну кладовку різними непотрібними речами, які нерідко приносить із смітників. В кладовці утворився безлад і сморід, з цих причин, вона поміняла замок і ключі від кладовки дружині позивача не надає. І вважає, що позивачу ключі не потрібні , оскільки він в силу стану свого здоров`я, не може ними скористатися, а його дружина є нечесною та непорядною особою, не дотримується правил добросусідства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 отримав у спадщину квартиру АДРЕСА_5 ( а.с.12)

Відповіддю департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради наданої ОСОБА_4 роз`яснюється, що допоміжні приміщення ( підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.д. передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Власники неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласниками допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Також роз`яснено, що спори з даного приводу розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спорів або у судовому порядку ( а.с.13)

Згідно довідки ПП «Ремжитлосервіс» в квартирі АДРЕСА_5 ніхто не зареєстрований ( а.с.15)

Згідно довідки ПП «Ремжитлосервіс» в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ( а.с.16)

Представник позивача надала суду копію технічного паспорту квартири АДРЕСА_5 та викопіровку поповерхового плану 8 поверху буд. АДРЕСА_2 , однак такі документи суд визнає неналежними, оскільки вони не містять в собі інформації щодо предмету доказування. Зокрема, технічні характеристики квартири позивача не стосуються суті спору і, як було повідомлено сторонами в судовому засіданні, спірна кладова знаходиться на сьомому поверсі будинку, а не на восьмому.

Згідно із ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно дост. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Тобто в різних випадках одне і те ж приміщення може відноситись до житлового фонду і мати статус допоміжного або бути самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим в результаті приватизації квартир їх мешканцями право власності останніх на такі приміщення не виникає.

Частиною 4 ст. 4 ЖК УРСР визначено, що до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Так, наприклад, сходові клітини, кладові, колясочні, вестибюлі можуть знаходитись як в окремих жилих, так і в нежилих приміщеннях (сходові клітини в двоповерхових квартирах або нежилих приміщеннях) та призначатись для експлуатації лише цих окремих приміщень та обслуговування їх мешканців, а не мешканців всього багатоквартирного будинку, а підвальні приміщення можуть бути обладнані для здійснення певного виду діяльності і не призначені для експлуатації будинку або побутового обслуговування мешканців (наприклад, при здійсненні торговельної діяльності тощо).

Таким чином,за змістом Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення можуть належати до допоміжних приміщень будинку та бути призначені для обслуговування будинку (розміщення в них технічного обладнання тощо), а можуть і не належати та не бути призначені для цих цілей.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин та до житлового фонду не входять, слід враховувати як місце їхнього розташування, так і загальну характеристику сукупності властивостей таких приміщень, зокрема спосіб і порядок їх використання.

У Рішенні КонституційногоСуду України від 2березня 2004року№ 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладові, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій.

Відповідно до вимог частини другої статті 382ЦК України власникам квартир у багатоквартирному будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Отже, право володіння, користування та розпорядження допоміжними приміщеннями мають усі співвласники житлового будинку.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами статті 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як було встановлено судом з пояснень сторін і ніким не заперечувалося, спірна кладова облаштована сторонами самочинно. Документів, що свідчили б про зворотнє , сторонами суду не надано. Таким чином, у сторін не виникло право на користування спірною кладовою , як спільним сумісним майном. Позивач не звертався до відповідача з позовом про приведення спільного коридору у попередній стан, що було б ефективним способом захисту.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний із застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення.

З наведеного слідує, що позивачем обраний неефективний спосіб захисту порушеного права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 317, 355, 369,383, 391 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 7, 9, 10, 12, 76-81, 133, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спільним сумісним майном, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 05.09.2022 року

Ознайомитися з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суддя Танасійчук Н.М.