Ухвала

12 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 385/1686/21

провадження № 61-7876св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю аграрна компанія «Зоря»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Гонтарук Тетяна Іванівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2022 року в складі судді:Панасюка І. В., та постанову Кропивницького апеляційного суду від 11 липня 2022 року в складі колегії суддів: Єгорової С. М., суддів: Голованя А. М., Дьомич Л. М.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позову

У грудні 2021 рокуТОВ АК «Зоря» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору міни земельних ділянок недійсним.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2022 року позовну заяву ТОВ АК «Зоря» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Гонтарук Т. І. про визнання договору міни земельних ділянок недійсним залишено без розгляду. Роз`яснено позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду. Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2022 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тимощука Є. С., про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

ПостановоюКропивницького апеляційного суду від 11 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , пілписану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2022 залишено без задоволення, а ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2022 року залишено без змін

Аргументи учасників справи

10 серпня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2022 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 11 липня 2022 року, в якій просив: скасувати оскаржені судові рішення; ухвалити нове рішення яким стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн з ТОВ АК «Зоря» на користь ОСОБА_1 .

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

У вересні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду та 07 вересня 2022 року передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року передано справу № 477/1315/2 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що:

· у справі є виключна правова проблема, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права, а саме: чи можливо оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат та які наслідки відкриття касаційного провадження щодо ухвали, яку оскаржити у касаційному порядку не можна;

· необхідно відступити від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18, щодо можливості оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції стосовно визначення розміру судових витрат, конкретизувавши такий висновок відповідно до обставин справи № 477/1315/20;

· у постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що якщо касаційну скаргу подали на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі у частині розподілу судових витрат після її перегляду в апеляційному порядку, то ця касаційна скарга є скаргою на ухвалу про закриття провадження у справі, яку відповідно до частини другої статті 398 ЦПК України можна оскаржити у касаційному порядку;

· Велика Палата Верховного Суду у тій постанові відступила від висновків касаційних судів, які відмовляли у відкритті касаційного провадження за такими скаргами через те, що за відсутності сумніву у законності закриття провадження у справі й оскарження ухвали суду першої інстанції тільки у частині розподілу судових витрат, таку ухвалу у цій частині після перегляду апеляційним судом у касаційному порядку оскаржити не можна;

· у постанові у справі № 550/936/18 Велика Палата Верховного Суду вирішила, що немає підстав відступити від висновків, викладених в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 138/3129/18 і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 815/5991/17, оскільки обставини справи № 550/936/18 не є подібними до обставин зазначених справ;

· в ухвалі від 23 грудня 2020 року у справі № 138/3129/18 про закриття касаційного провадження Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що ухвала суду першої інстанції щодо стягнення судових витрат, порядок оскарження якої визначений у пункті 13 частини першої статті 353 ЦПК України, не входить до переліку судових рішень, які можна оскаржити у касаційному порядку після їх перегляду апеляційним судом. Близькі за змістом висновки Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформулював в ухвалі від 14 січня 2019 року про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 815/5991/17;

· у переліку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, немає пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України. Тому ухвалу суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат після її перегляду апеляційним судом не можна оскаржити у касаційному порядку;

· судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду неодноразово звертали увагу в окремих думках на те, що приписи частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не можна тлумачити як заборону Верховному Суду за наявності обґрунтованих мотивів переглянути у касаційному провадженні рішення судів апеляційної інстанції, які стосуються застосування норм процесуального права, що не охоплені переліком ухвал, перерахованих у частині другій статті 328 КАС України. На думку цих суддів, ні стаття 339, ні інші приписи КАС України не наділяють Верховний Суд повноваженням закрити касаційне провадження як «помилково відкрите».

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 09 листопада 2021 року справу № 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21) прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі № 477/1315/20(провадження № 14-183цс21).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 385/1686/21.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 385/1686/21до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков