ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 693/674/21
Провадження № 22-ц/821/992/22
категорія: 305010400

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: адвокат Шпирук Володимир Георгійович

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

При ухваленні 01 квітня 2022 року Жашківським районним судом Черкаської області рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено, проте не було вирішено питання про стягнення судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн., понесених в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, в порядку ст.137 ЦПК України, які підтверджуються: договором, актом виконаних робіт, квитанціями про оплату, які були подані у справі разом з відзивом. До заяви додав дублікати квитанцій про сплату коштів за правничу допомогу за кожне засідання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на правничу допомогу - відмовлено.

Додаткове рішення суду 1 інстанції мотивовано тим, що з наданих квитанцій не можливо встановити, що ОСОБА_3 здійснювала оплату за правничу допомогу, діючи саме в інтересах ОСОБА_2 , а не у власних інтересах.

Отже, надані заявником квитанції про сплату витрат за правничу допомогу не є належними доказами у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, тому суд не бере їх до уваги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У червні 2022 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, скасувати додаткове рішення та ухвалити нове про задоволення його вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що як вбачається із матеріалів справи, в суді 1 інстанції йому надавалася правова допомога адвокатом Шпируком В.Г. на підставі договору про надання правничої допомоги на платній основі. Фактичне надання правничої допомоги адвокатом підтверджується матеріалами справи.

Вказує, що ОСОБА_3 , яка зазначена в квитанціях про сплату коштів платником, є його дружиною та перераховувала кошти на оплату послуг адвоката за допомогою банківської карти з використанням інтернет банкінгу на його прохання, оскільки він не мав такої можливості. Крім того, закон не забороняє сплату послуг адвоката не клієнтом особисто, а іншою особою, як зазначено Верховним Судом. При цьому дати сплати коштів збігаються із датами надання адвокатом послуг, зокрема із датами судових засідань по справі, що усуває будь-які сумніви у належності наданих суду квитанцій.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

27 червня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на додаткове рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 липня 2022 року справу призначено в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що при ухваленні 01 квітня 2022 року Жашківським районним судом Черкаської області рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено, проте не було вирішено питання про стягнення судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу.

З ордера серії КС №727736 від 15.08.2021р. вбачається, що між ОСОБА_2 та адвокатом Шпируком Володимиром Георгійовичем було укладено договір про надання правничої допомоги від 15.08.2021р.

У заяві ОСОБА_2 просить стягнути на його користь сплачені адвокату Шпируку В.Г. судові витрати на правничу допомогу в розмірі 20000грн., надавши на підтвердження даних витрат дублікати квитанцій: №Р24АС4320 від 20.08.2021р. на суму 8000грн.00коп.; №0.0..1 від 01.04.2022р. на суму 3000грн.00коп.; №Р24АС0937 від 12.11.2021р. на суму 3000грн.00коп.; №Р24АС1571 від 16.12.2021р. на суму 3000грн.00коп. та копію чека №TS203863 від 08.10.2021р. на суму 3000грн.00коп., згідно яких платником витрат за правничу допомогу ОСОБА_4 є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 , який укладав договір про надання правничої допомоги від 15.08.2021р. з адвокатом Шпируком В.Г. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Судом 1 інстанції встановлено, що при ухваленні 01 квітня 2022 року Жашківським районним судом Черкаської області рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено, проте не було вирішено питання про стягнення судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу.

З ордера серії КС №727736 від 15.08.2021р. вбачається, що між ОСОБА_2 та адвокатом Шпируком Володимиром Георгійовичем було укладено договір про надання правничої допомоги від 15.08.2021р.

У заяві ОСОБА_2 просить стягнути на його користь сплачені адвокату Шпируку В.Г. судові витрати на правничу допомогу в розмірі 20000грн., надавши на підтвердження даних витрат дублікати квитанцій: №Р24АС4320 від 20.08.2021р. на суму 8000грн.00коп.; №0.0..1 від 01.04.2022р. на суму 3000грн.00коп.; №Р24АС0937 від 12.11.2021р. на суму 3000грн.00коп.; №Р24АС1571 від 16.12.2021р. на суму 3000грн.00коп. та копію чека №TS203863 від 08.10.2021р. на суму 3000грн.00коп., згідно яких платником витрат за правничу допомогу ОСОБА_4 є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 , який укладав договір про надання правничої допомоги від 15.08.2021р. з адвокатом Шпируком В.Г. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що з наданих квитанцій не можливо встановити, що ОСОБА_5 здійснювала оплату за правничу допомогу, діючи саме в інтересах ОСОБА_2 , а не у власних інтересах. Отже, надані заявником квитанції про сплату витрат за правничу допомогу не є належними доказами у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, тому суд не бере їх до уваги.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону, з якими погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом 1 інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу не заслуговують на увагу. Оскільки у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник ОСОБА_1 - адвокат Богомазом А. П. надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 02 червня 2020 року № 3/20, копію ордера від 16 червня 2020 року та квитанцію від 02 червня 2020 року на суму 3 000,00 грн. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу».

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду попередньої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який обґрунтовано їх спростував.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2022 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко