КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/1369/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Черевка Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюка В.В.,

по цивільній справі № 758/13158/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за час спільного проживання її у незареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько участі в утриманні дитини не бере, від сплати аліментів ухиляється, у зв`язку з чим, вона звернулася до суду про стягнення аліментів в розмірі 4 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій суми в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року заяву представника відповідача адвоката Черевка С.А., про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дитини - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, відповідач в особі свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне застосування судом норм процесуального права, просив заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1799 грн.

Вказуючи, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки матеріального становища відповідача, оскільки розмір доходу платника не є недостатнім для сплати ним аліментів у розмірі 4 000 грн. Так, станом на дату ухвалення судового рішення розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років було встановлено у сумі 1799 грн. Крім того, він не займається підприємницькою діяльністю, як було зазначено у позовній заяві. Судом не враховано стан здоров`я відповідача та факт його добровільної сплати аліментів.

Також справу було розглянуто за відсутності відповідача, який не був належним чином повідомлений про її розгляд. Так як з 07 жовтня 2019 року і на момент подачі апеляційної скарги він проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( згідно даних паспорта). Відтак в матеріалах справи відсутні докази щодо відправлення на його адресу ухвали суду про відкриття провадження, повісток про судові засідання, копії заочного рішення. Наведене свідчить про поважність причин неявки в судове засідання і є підставами для скасування заочного рішення суду у відповідності до положень п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно доч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням ст.129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст.211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Порядок виклику та вручення судових повісток визначено положеннями ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року було відкрито провадження у вказаній справі, справу призначено до розгляду на 03 березня 2020 року.

До позовної заяви позивачем в якості додатків було долучено копію паспортних даних відповідача, згідно яких вбачалася остання його реєстрація за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 6-12).

Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА ОСОБА_1 з 01.08.2015 року по 07.10.2019 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 20).

Відтак, судові повістки на 03 березня 2020 року та 28 травня 2020 року в подальшому направлялися судом першої інстанції за зазначеною адресою, та були повернуті на адресу суду першої інстанції з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання, адресат відсутній».

У той же час починаючи з 07 жовтня 2019 року і до моменту постановлення судового рішення ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 66).

З урахуванням вищевикладеного та положень ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, а саме неналежного повідомлення учасника справи (відповідача) про дату, час і місце засідання суду, з урахуванням обґрунтування ним поданої апеляційної скарги такою підставою.

Щодо суті заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьком якого, згідно свідоцтва про народження дитини є ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 14).

З лютого 2019 сторони спільно не проживають, дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 16).

Подаючи позов ОСОБА_2 вказувала на те, що вони з відповідачем не змогли досягти згоди щодо розміру аліментів на дитину в добровільному порядку, відтак всі витрати пов`язані з утриманням дитини несе вона самостійно. Відповідач є працездатною особою, фізично здоровим, відтак може надавати таку допомогу. За наявних у неї даних офіційно не працює, однак займається грузоперевезенням. Його дохід є мінливим та нерегулярним, відтак просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги у відповідності до вимог ст. 184 СК України, та стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 Х11 (78912), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідачем на підтвердження спростувань доводів позивача було подано до суду наступні докази:

відомості з державного реєстру фізичних-осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на ім`я ОСОБА_1 № 998 від 03 вересня 2020 за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року за якими вбачається, що сума отриманого доходу відповідача становила 1151,60 грн.(а.с.67);

відомості з державного реєстру фізичних-осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на ім`я ОСОБА_1 № 999 від 07 вересня 2020 за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2020 року, за якими вбачається, що інформація про доходи відсутня (а.с. 68);

відомості з державного реєстру фізичних-осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на ім`я ОСОБА_1 № 1000 від 07 вересня 2020 за період з 3 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року, за якими інформація про доходи відсутня (а.с 69);

відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , за якими, відомості про наявне майно відсутні;

витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у відповідності до якого, станом на 24 вересня 2020 в якому записів не знайдено;

квитанції щодо перерахування грошових переказів на ім`я позивача у справі та довідки щодо стану здоров`я.

Однак, колегія суддів вважає, що доводи відповідача в своїй сукупності не спростовують тверджень позивача про здатність сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Відсутність доходів (визначених в наданих додатках на протязі 2020-2021 років), не спростовує факту наявності коштів у відповідачем для облаштування свого життя протягом зазначеного часу.

А, довідки щодо його стану здоров`я, не вказують про наявну заборону щодо можливих умов праці. А відтак, відповідач має можливість щодо працевлаштування, та отримання доходу, як для забезпечення своєї життєдіяльності так і щодо сплати аліментів.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відтак, визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини зазначені в ст. 182 СК України, а також виходить з того, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання, а тому враховуючи інтереси дитини та для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного і всебічного розвитку, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час постановлення судового рішення, враховуючи, що відповідач є працездатною особою і стан його здоров`я не перешкоджає для облаштування трудової діяльності, вважає за необхідне з урахуванням положень ст. 184 СК України визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 4 000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 16 жовтня 2019 року до повноліття дитини.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду, як таке що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, підлягає скасуванню з постановленням нового у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України про задоволення вимог позивача з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Черевка Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення, за яким;

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій суми в розмірі 4 000 (чотири тисячі гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: