Ухвала

Іменем України

12 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 2/1522/11374/11

провадження № 61-8202ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі за скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на дії державного виконавця Другого приморського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчика Віталія Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Другого приморського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчика В. О. (далі - Другий приморський ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса)), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги зазначав, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року визнано неправомірними дії начальника Першого приморського ВДВС Одеського МУЮ Козюка О. М. щодо ухвалення постанов від 11 листопада 2014 року ВП № 45243429 та ВП № 45304078 про закінчення виконавчих проваджень. Скасовано постанови начальника Першого приморського ВДВС Одеського МУЮ Козюка О. М. від 11 листопада 2014 року ВП № 45243429 та ВП № 45304078 про закінчення виконавчих проваджень.

Вказував, що 16 березня 2017 року звернувся до відділу з відповідною заявою про відновлення виконавчих проваджень відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20 березня 2017 року начальником відділу Шуляченко М. Б. винесено постанови про відновлення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2-11347/11, виданих Приморським районним судом м. Одеси 08 листопада 2013 року, про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв. м адміністративної будівлі АДРЕСА_1 шляхом звільнення цього приміщення.

Листом Приморського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року повідомлено, що постанови про закінчення виконавчих проваджень разом з оригіналами виконавчих листів у справі № 2-1347/11 судом не отримувались та не реєструвались. Окрім цього, відділом 17 серпня 2017 року складено акт про втрату виконавчого документа відносно виконавчих листів Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-11347/11. На адресу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси 12 травня 2020 року з супровідним листами № 28540, 28536 надійшли постанови ВП № 45604078, ВП №45243429 про закінчення виконавчого провадження від 08 травня 2020 року, які винесені на підставі пункту 13 частини першої статті 39, статті 40, статті 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з рішенням та діями виконавця, заявник звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій просив: визнати незаконними дії Головного державного виконавця Другого приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Перчика В. О. щодо винесення постанов ВП № 45243429, ВП № 45304078 про закінчення виконавчого провадження від 08 травня 2020 року з примусового виконання виконавчих листів Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-11374/11; скасувати постанови ВП № 45243429, ВП № 45304078 Головного державного виконавця Другого приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Перчика В. О. про закінчення виконавчого провадження від 08 травня 2020 року з примусового виконання виконавчих листів Приморського районного суду м. Одеси у справі № 2-11374/11.

Ухвалою Приморського районного м. Одеси від 28 січня 2021 року у задоволенні скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси відмовлено.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень у межах діючого законодавства та на виконання рішення суду, яким зобов`язано головного державного виконавця Другого приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Перчика В. О. винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси задоволено. Ухвалу Приморського районного м. Одеси від 28 січня 2021 року скасовано. Визнано незаконними дії Головного державного виконавця Другого приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Перчика В. О. щодо винесення постанов ВП №45243429, ВП №45304078 про закінчення виконавчого провадження від 08 травня 2020 року з примусового виконання виконавчих листів у справі № 2-11374/11. Скасовано постанови Головного державного виконавця Другого приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Перчика В. О. щодо винесення постанов ВП №45243429, ВП №45304078 про закінчення виконавчого провадження від 08 травня 2020 року з примусового виконання виконавчих листів у справі № 2-11374/11.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що дії державного виконавця із закінчення виконавчого провадження неможна вважати послідовними, закінчення провадження відбулося з формальних підстав, які не відповідають фактичним обставинам справи.

19 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Приморського районного м. Одеси від 28 січня 2021 року.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень у межах діючого законодавства та на виконання рішення суду, а саме ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2019 року, залишеної без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09 червня 2020 року та постановою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року, яким зобов`язано головного державного виконавця Другого приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Перчика В. О. винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2012 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2013 року, зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв. м. адміністративної будівлі № 9 військового містечка № НОМЕР_1 на АДРЕСА_2 шляхом звільнення цього приміщення.

08 листопада 2013 року на виконання рішення суду Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи.

04 грудня 2013 року постановами Першого приморського ВДВС Одеського МУЮ відкритті виконавчі провадження: № 41088380 з примусового виконання рішення суду відносно ОСОБА_1 ; № 441088507 з примусового виконання рішення суду відносно ОСОБА_2 , які у подальшому, 27 грудня 2013 року, закінчені.

Вдруге постановами Першого приморського ВДВС Одеського МУЮ відкриті виконавчі провадження: 29 жовтня 2014 року - ВП № 45243429 відносно ОСОБА_1 та 03 листопада 2014 року - ВП № 45304078 відносно ОСОБА_2 . Постановами Першого приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 11 листопада 2014 року зазначені виконавчі провадження закінчені.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 дії начальника Першого приморського ВДВС Одеського МУЮ Козюка О. М. з винесення постанов від 11 листопада 2014 року ВП № 45243429 та ВП № 45304078 про закінчення виконавчих проваджень визнані неправомірними; постанови начальника Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Козюка О. М. від 11 листопада 2014 року ВП № 45243429 та ВП № 45304078 про закінчення виконавчих проваджень - скасовані.

20 березня 2017 року постановами начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М. Б. поновленні виконавчі провадження ВП № 45243429, за яким боржником є ОСОБА_1 , та ВП № 45304078, боржником за яким є ОСОБА_2 , з примусового виконання рішення суду від 08 листопада 2013 року.

05 липня 2017 року начальник Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про направлення на адресу Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області оригіналів виконавчих листів № 2-11374/11 від 08 листопада 2013 року.

27 липня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси листом повідомив начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про те, що судом постанови про закриття виконавчих проваджень за виданими судом вказаними виконавчими листами разом з оригіналами виконавчих листів не отримувалися та відповідно не реєструвалися.

17 серпня 2017 року Приморським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області складений акт про втрату виконавчого документа, за змістом якого ВДВС втрачено виконавчий лист від 08 листопада 2013 року № 2-11374/11 відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 при пересиланні виконавчого документа до суду.

У вересні 2017 року начальник Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі, посилаючись на втрату листа при передачі до суду.

Останньою постановою Одеського апеляційного суду 18 травня 2021 року залишено без змін ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року, якою заяву начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про видачу дублікату виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 2-11374/11, виданий Приморським районним судом м. Одеси, відносно ОСОБА_1 за рішенням суду у справі за позовом прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод і виселення.

Питання про видачу дублікатів виконавчих листів вирішувалося з вересня 2017 року по 18 травня 2021 року.

08 травня 2021 року, тобто за 10 днів до остаточного вирішення питання про видачу дублікатів виконавчих листів, оскаржуваною постановою Головного державного виконавця Другого приморського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса)виконавчі провадження ВП № 45243429 та ВП № 45304078 закінчені з підстави, передбаченої пунктом 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з непред`явленням виконавчого листа до виконання протягом одного місяця після відновлення виконавчого провадження).

Отже, оскаржувана постанова про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 з підстави, передбаченої пунктом 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», була винесена під час вирішення судами питання про видачу дублікатів виконавчих листів.

Апеляційний суд, переглядаючи у цій справі ухвалу місцевого суду, виходив з того, що об`єктивно виконавчі листи після відновлення виконавчого провадження не могли бути пред`явлені у визначений законом строк (протягом одного місяця), оскільки виконавчі листи було втрачено при пересиланні із виконавчої служби до суду, а тому закінчення виконавчих проваджень відбувалося під час вирішення у судовому порядку питання видачі дублікатів виконавчих листів за заявою начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про що Головний державний виконавець Другого приморського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса), який приймав оскаржувані постанови, не міг не знати.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов законного та обґрунтованого висновку, що дії державного виконавця із закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» не можна вважати такими, що відповідають вимогам закону.

Доводи касаційної скарги про те, що державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2019 року, залишеної без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09 червня 2020 року та постановою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року, яким зобов`язано головного державного виконавця Другого приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Перчика В. О. винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

По-перше, в оскаржуваних постановах про закінчення виконавчих провадження не міститься вказівок про те, що їх постановлено на виконання судового рішення.

По-друге, оцінюючи законність закінчення виконавчих проваджень не з підстав повного виконання судового рішення, потрібно враховувати наступне. Як неодноразово у своїх рішеннях указував ЄСПЛ, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby c. Grece); рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Bourdov c. Russie); рішення у справі "Ясіун`єне проти Литви" (Jasiuniene c. Lituanie); рішення у справі "Руйану проти Румунії" (Ruianu c. Roumanie).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Закінчення виконавчих проваджень ВП № 45243429 та ВП № 45304078 з підстави, передбаченої пунктом 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (непред`явлення своєчасно виконавчих листів після відновлення виконавчого провадження) в період розгляду судом подання про видачу дублікатів виконавчих листів та за 10 днів до постановлення остаточного рішення суду в питанні про видачу дублікатів виконавчих листів не відповідає засадам виконавчого провадження, визначених статтю 2 Закону України «Про виконавче провадження», як то: верховенству права, обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, а отже не відповідає вимогам закону.

З огляду на те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2012 року, змінене рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2013 року, не виконанене з вини стягувача; виконавчі листи загублено при пересиланні від органів виконавчої служби до суду; процесуальна можливість отримати дублікати виконавчих листів не втрачена, тому закінчення виконавчих провадження з формальних підстав суперечить принципам статті 6 Конвенції, які гарантують право на судовий захист, складовою якого є також і виконання остаточних судових рішень.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що постанова Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, відповідно, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у справі за скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на дії державного виконавця Другого приморського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчика Віталія Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний