Справа № 405/4737/20
Провадження №2/405/698/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Мачулці П.Л., Нетесі С.М., Гаврилюк Ю.В.,

за участю учасників справи:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Любович Л.В.,

представника відповідача ТОВ «ЛАНДТЕХ» - адвоката Дуковської Т.М.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 405/4737/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ТОВ «ЛАНДТЕХ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулися до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ТОВ «Ландтех», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: на стороні позивача ОСОБА_2 ; на стороні відповідача ОСОБА_3 , в якому просили:

стягнути з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 122 480,64 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.;

стягнути з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 1 123, 20 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 12 лютого 2020 року о 18:50 год., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить товариству з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та по договору лізингу переданий у володіння і користування ТОВ «ЛАНДТЕХ», рухаючись по вул. Нейгауза в м. Кропивиицький, грубо порушив вимоги п. п. 2.3 та 16.11 Правил дорожнього руху, перед виїздом на головну дорогу не переконався в безпечності руху, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», не надав переваги в русі автомобілю «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та допустив з ним зіткнення. По даному факту було відкрито кримінальне провадження, але, оскільки за висновками експерта позивач ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження, кримінальне провадження було закрито і винуватця ДТП ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого cт. 124 КУпАП та призначено стягнення в виді накладення штрафу.

В результаті зіткнення належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був значно пошкоджений і вартість відновлювального ремонту, відповідно до висновку експерта №129 від 04 травня 2020 року складає 211 322,52 грн. За проведення експертизи вона (позивач ОСОБА_1 ) заплатила 3 000 грн. Автомобіль відповідача був застрахований в ПАТ «СК Уніка», поліс № АМ/8838953, з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду в розмірі 100 000 грн., при цьому, страховою компанієюїй було виплачено кошти в сумі 92 928,88 грн., тим самим, матеріальна шкода за пошкодження автомобіля, з урахуванням виплати, складає 118 393,64 грн. (211 322,52 грн. - 92 928,88 грн.). Крім того, в автомобілі також був пошкоджений відеореєстратор «Gazer F410», вартістю 4 087 грн., на підставі чого загальний розмір спричиненої їй матеріальної шкоди становить 122 480,64 грн.

Крім матеріальної шкоди їй (позивачу ОСОБА_1 ) також спричинена і моральна шкода, яка виразилася в тому, що, дізнавшись про дорожньо-транспортну пригоду та побачивши пошкоджений автомобіль, вона перебувала у стресовому стані. Крім того, дізнавшись, що в автомобілі знаходилася і її невістка, яка на той час мала 13 неділь вагітності, і що вона отримала тілесні ушкодження та її відвезли в пологовий будинок, так як виникла загроза переривання вагітності, вона(позивач ОСОБА_1 ) отримала психологічний шок, дуже нервувала та переживала за невістку, що вплинуло на її психічний та фізичний стан. Зазначені події змінили її звичний спосіб життя, так як вона вимушена була тричі на день готувати їжу, щоб відвезти до невістки в лікарню, що було дуже важко без автомобіля. Через постійні переживання за стан здоров`я невістки у неї (позивача ОСОБА_1 ) порушився сон, пропав апетит, що, все перераховане вище в сукупності призвело до порушення її життєвих зв`язків, внесло дискомфорт в її життя. Спричинену моральну шкоду оцінює в розмірі 20 000 грн., та вважає, що така сума співрозмірна пережитим нею стражданням і допоможе їй поновити свій психологічний стан.

Позивач ОСОБА_4 додатково на обґрунтування позовних вимог зазначила, що є вагітною, на момент дорожньо-транспортної пригоди вона знаходилася в автомобілі «Skoda Окtаvіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якості пасажира, та в результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження та каретою швидкої медичної допомоги була доставлена до Міського пологового будинку з діагнозом: загроза переривання вагітності. В лікарні вона знаходилася до 18 лютого 2020 року, та на лікування нею були витрачені кошти в сумі 1 123,20 грн., чим їй спричинена матеріальна шкода на зазначену суму. Крім матеріальної шкоди їй також була спричинена і моральна шкода, так як в результаті зіткнення транспортних засобів вона отримала психологічний стрес, а також фізичний біль, так як вдарилася головою та рукою. На місце аварії виїхала швидка медична допомога, яка доставила її в міський пологовий будинок, так як з`явилася загроза переривання вагітності, та її помістили на стаціонарне лікування. Вказала, що пережила страждання від тієї думки, що може втратити дитину. При цьому, пройшовши курс лікування, вона не перестала страждати, так як вважає, що пережитий нею стрес може негативно сказатися на розвитку дитини. Зазначила, що вказані нею обставини призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків, внесли дискомфорт в її життя. Спричинену їй моральну шкоду оцінює в розмірі 50 000 грн., та, вважає, що сама така сума співрозмірна пережитим нею стражданням і допоможе їй відновити свій психологічний стан.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 12 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ТОВ «ЛАНДТЕХ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, - залишено без руху, надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви, та запропоновано: позивачу ОСОБА_1 доплатити судовий збір в розмірі 0, 87 грн. та сплатити судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.; позивачу ОСОБА_4 сплатити судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

На виконання зазначеної ухвали суду від 12 серпня 2020 року позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_4 надано квитанції про плату судового збору, а саме: позивачем ОСОБА_1 на суму 0, 87 грн. та на суму 840 грн. 80 коп., позивачем ОСОБА_4 на суму 840 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі. Розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Під час підготовчого провадження у справі:

Відповідачем ТОВ «Ландтех» подано відзив на позовну заяву, зареєстрований судом 24 лютого 2021 року за вх.№4804.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року за клопотанням відповідача ТОВ «Ландтех» залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.70-а), ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна» ( 02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1в).

Крім того, ухвалою суду від 30 березня 2021 року за клопотанням відповідача ТОВ «Ландтех» про витребування доказів витребувано: в ГУ НП в Кіровоградській області матеріали кримінального провадження №0001057 від 13 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» витребувано матеріали зі страхової справи № 00342321 щодо виплати страхового відшкодування у частині відшкодування шкоди, завданої майну потерпілої ОСОБА_1 у розмірі 92 928, 88 грн., а саме: звіт (копію) ТОВ «СЗУ Україна» від 6 травня 2020 року №3444 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу; акт огляду транспортного засобу від 19 лютого 2020 року (копію); акт додаткового огляду транспортного засобу від 29 квітня 2020 року (копію); лист про відмову ОСОБА_1 у збільшенні виплати страхового відшкодування від 03 квітня 2020 року; витребувано матеріали зі страхової справи № 00350842 щодо виплати страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_4 у частині відшкодування шкоди здоров`ю у розмірі 1 110,17 грн., а саме: копії документів, наданих ОСОБА_4 для отримання виплати страхового відшкодування (заява, фінансові документи, виписка з історії хвороби та інше); лист про виплату відшкодування від 12 травня 2020 року.

На виконання ухвали суду від 30 березня 2021 року про витребування доказів ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» направила до суду належним чином завірені документи по страховим справам №№00342321, 00350842, які зареєстровані судом 17 травня 2021 року за вх.№11835.

Крім того, на виконання зазначеної ухвали суду від 30 березня 2021 року про витребування доказів ГУ НП в Кіровоградській області направлено матеріали кримінального провадження №0001057 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за фактом ДТП від 12.02.2020 року на перехресті вул.Тараса Карпи та Нейгауза в м.Кропивницькому, зареєстровані судом 16 серпня 2021 року за вх.№19963.

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду справи по суті:

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року прийнято відмову позивача ОСОБА_4 від позовних вимог, пред`явлених до ТОВ «ЛАНДТЕХ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в частині відшкодування ТОВ «Ландтех» на її ( ОСОБА_4 ) користь матеріальної шкоди в сумі 1 123, 20 грн. за закрито провадження в частині зазначених позовних вимог позивача ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 та в її інтересах представник адвокат Любович Л.В. (діє на підставі ордеру серії КР № 81532 від 28.07.2020 року) в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з відповідача ТОВ «Ландтех» на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 122 480,64 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Крім того, просили вирішити питання по судовим витратам, понесеним у справі, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України подала заяву, зареєстровану судом 08.12.2021 року за вх.№29703, про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача ТОВ «Ландтех»- адвокат Дуковська Т.М. (діє на підставіордеру на надання правничої (правової) допомоги №1011654 від 22 лютого 2021 року) заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та заявлені позивачем ОСОБА_4 позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнала, просила відмовити позивачам в задоволенні позову, при цьому підтримала поданий відповідачем відзив на позовну заяву, за змістом якого зазначено, що відповідачем ТОВ «ЛАНДТЕХ» з ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна» 23 березня 2018 рокубуло укладено договір про фінансовий лізинг №00015913, за умовами якого ТОВ «ЛАНДТЕХ» отримав автомобіль «VW Polo sedan Life 1.6 МРІ», якому при реєстрації присвоєно державний номер НОМЕР_1 .Згідно з умовами договору лізингу, ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна» уклав договір обов`язкового страхування зазначеного автомобіля з ПрАТ «СК «УНІКА», за умовами якого (договору страхування), страхова сума (ліміт відповідальності) при заподіянні шкоди життю і здоров`ю становить 200 000 грн. на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн.

Під час скоєння ДТП 12 лютого 2020 року, автомобілем «VW Polo sedan Life 1.6 МРІ», державний номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_3 , який перебував з ТОВ «ЛАНДТЕХ» у трудових правовідносинах, і якого визнано винним у порушенні ПДР та у скоєнні ДТП.

Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Враховуючи вказані обставини, у відповідності до ч. 1 ст. 1172, ст.ст. 1187, 1191, 1194 ЦК України, ТОВ «ЛАНДТЕХ» зобов`язане відшкодувати шкоду, заподіяну за вище вказаних обставин, за умови, що розмір збитків (шкоди) обрахований у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивачі визнають, що транспортний засіб «VW Polo sedan Life 1.6 МРІ», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 є забезпеченим відповідно до договору обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 08 лютого 2019 року, укладеного між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна». Крім того, позивачі визнають, що вони отримали від страхової компанії страхову виплату у розмірі 92 928,88 грн., проте не вказують, які складові ввійшли до виплаченої суми.

При цьому, оскільки позивачі у позовній заяві посилаються на проведення страхової виплати у сумі 92928,88 грн., то це означає, що до здійснення виплати страхового відшкодування страховик здійснив розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, провів огляд транспортного засобу позивача.

Серед документів, долучених до позовної заяви, в наявності є висновок експерта про вартість матеріального збитку №129 від 04 травня 2020 року, згідно з відомостями, вказаними у висновку, огляд транспортного засобу позивача здійснювався 19 лютого 2020 року та додатково 24 квітня 2020 року. У розділі 1 висновку «Проведення ідентифікації і обстеження об`єкту оцінки» (стор. 4 висновку) вказується, що огляд було проведено лише у присутності представника власника - ОСОБА_2 , тобто при огляді не були присутніми представник страховика та представник зі сторони відповідача ТОВ «ЛАНДТЕХ». Також у розділі 1 висновку не обґрунтовується необхідність проведення повторного огляду пошкодженого транспортного засобу 24 квітня 2020 року, та не зазначається, де перебував пошкоджений автомобіль у період з 19 лютого по 24 квітня 2020 року. До позовної заяви додано протокол технічного огляду транспортного засобу позивача ОСОБА_1 (додаток №3), в якому вказано: дата огляду - 5 квітня 2020 року, дата додаткового огляду - 14 квітня 2020 року. Цей огляд, як свідчить зміст протоколу, також проводився без представника страховика і без представника з боку відповідачів, та на цей документ немає посилань у висновку про вартість матеріального збитку. При цьому, у розділі протоколу «Пошкодження, пов`язані з подією» перераховано пошкодження, які не відображені у довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 624603 (додається відповідачем), згідно з якою 12 лютого 2020 року автомобіль «Skoda Oktavia», державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , отримав механічні ушкодження у вигляді передньої центральної, передньої правої та передньої лівої частини. За таких обставин, пошкодження автомобіля, вказані в протоколі технічного огляду: вітрове скло, облицювання заднього бампера, ліхтар задній правий, боковина задня права, двері передні та задні, поріг дверей, стояк, а також пошкодження відеореєстратора, - не є пов`язаними з дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась 12 лютого 2020 року. Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів, що ці пошкодження автомобіль отримав саме від ДТП, яка сталася за участю водія ОСОБА_3 , та що є підстави для включення витрат на ремонт цих пошкоджень до суми загального збитку.

Враховуючи зміст перерахованих додатків до позову, у відповідача є обґрунтований сумнів, що саме цей протокол огляду транспортного засобу позивача ОСОБА_1 та висновок про вартість матеріального збитку №129 від 04 травня 2020 року були підставою для виплати страхового відшкодування, що означає, що позивачами подано неналежні, недопустимі та недостовірні докази щодо розміру матеріальних збитків, заподіяних при ДТП, яка мала місце 12 лютого 2020 року.Крім того, як підтверджує відповідь страховика ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», розмір збитку було визначено на підставі звіту ТОВ «СЗУ Україна» від 06 травня 2020 року №3444 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1162 ЦК України, ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести розмір збитку та причинно- наслідковий зв`язок між подією, з якою позивач пов`язує заподіяння збитку, та отриманими збитками. На відповідача, в свою чергу, покладається доведення відсутності вини, якщо відповідач оспорює її наявність.

У даному випадку відповідач не погоджується з розміром збитків, та вважає, що докази, надані до позовної заяви, не підтверджують сум, які бажають отримати позивачі.

Також зазначено, що позивач ОСОБА_4 у позовній заяві зазначає, що через ДТП їй була заподіяна шкода у вигляді тілесних ушкоджень, та вона понесла у зв`язку з цим витрати на лікування у розмірі 1 123, 20 грн., при цьому, позивач не повідомляє, чи зверталась вона за компенсацією цієї витрати до страхової компанії, та яким був результат розгляду її звернення. В той же час, відповідно до відповіді страховика - ПрАТ «СК УНІКА», потерпілій особі ОСОБА_4 13.05.2020 року було виплачене відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, у сумі 1110,17 грн., з яких 1057,30 грн.-витрати на лікування, відповідно вказана сума близька до заявленої у позові.Таким чином, понесені позивачем ОСОБА_4 витрати на лікування вже відшкодовані страховиком, а факт понесення додаткових витрат на лікування не підтверджується належними і допустимими доказами.

Щодо заявлених позивачами позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у відзиві на позов зазначено, що заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, та, емоційно описуючи перенесені страждання, позивачі не вказують, за яким саме з пунктів ст. 23 ЦК України можливо класифікувати моральну шкоду, що їм заподіяна. В той же час, на позивачів покладається загальний обов`язок, визначений ст.ст.12, 13 ЦПК України, довести позовні вимоги в цій частині позову, проте доказів позивачами не надано. Сам по собі факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_3 не доводить автоматично факту заподіяння моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 ,так як остання не знаходилась в автомобілі, а тому не могла отримати негативних емоцій від самої ДТП.

Позивач ОСОБА_4 під час ДТП отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді садна тильної поверхні кисті правої руки, як зазначено у висновку експерта №148 від 13 лютого 2020 року. Також висновок експерта підтверджує, що 13 лютого 2020 року позивач ОСОБА_4 не знаходилась у лікувальному закладі КНП «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру II рівня», оскільки в цей день відвідувала експерта. Не була позивач в лікувальному закладі і 17 лютого 2020 року, так як згідно з чеком № 20619 від 17 лютого 2020 року, в цей день у поліклініці, яка знаходиться по вул. Габдрахманова, 5, остання відвідувала пренатальний скрінінг (17.02.2020 о 10 год. 57 хв).

З урахуванням наведених обставин, голослівними є твердження позивачів про загрозу переривання вагітності, необхідність годування позивача ОСОБА_4 тричі на день у лікарні, порушення життєвих зв`язків та інше. Заявлена позивачами моральна шкода у розмірі 20 000 грн. та 50 000 грн. відповідно не відповідає вимогам розумності та справедливості, не є співмірною з фактичними обставинами ДТП, а тому не може бути відшкодована.

Окрім того, відповідач вважає, що витрати на проведення експертизи у розмірі 3000 грн. не можуть бути відшкодовані, оскільки висновок, який додано позивачами, був складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позовні вимоги, вважаючи їх обгрунтованими. Зазначив, що на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 лютого 2020 року, він керував транспортним засобом автомобілем «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивач ОСОБА_1 , яка також є його матір`ю. Крім нього, в автомобілі на пасажирському сидінні знаходилась позивач ОСОБА_4 , яка є його дружиною. Вказав, що на теперішній час автомобіль не відремонтовано, будь-які відновлювальні роботи по ремонту автомобіля не проводилися. Вважає, що розмір страхової виплати, яка виплачена страховою компанією в розмірі 92 928, 88 грн. не є достатньою для повного відновлення транспортного засобу, який внаслідок ДТП отримав значні механічні пошкодження.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позивачами позовні вимоги не підтримав, в задоволенні позову позивачам просив відмовити, підтримавши при цьому позицію відповідача ТОВ «Ландтех».

Заслухавши в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 та в її інтересах представника адвоката Любович Л.В., представника відповідача ТОВ «Ландтех» - адвоката Дуковську Т.М., третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 та на стороні відповідача ОСОБА_3 , зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, та заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001057 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за фактом ДТП від 12.02.2020 року на перехресті вул.Тараса Карпи та Нейгауза в м.Кропивницькому та докази по цивільній справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України, серед яких, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди (п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦПК України).

При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 ЦК України.

Статтею 264 ЦПК України серед іншого передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та обґрунтування необхідності його захисту.

Тлумачення вказаних процесуальних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Крім того, визначаючи розподіл тягаря доведення у даній цивільній справі, суд прийшов до переконання про необхідність застосування до спірних правовідносин правила частини 3 ст.12 ЦПК України, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розумінні наведеного правила необхідно враховувати також правило частини 6 ст.81 ЦПК України, згідно з яким доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, і саме таке розуміння процесуального закону найбільшою мірою відповідатиме засадничим принципам цивільного процесу: принципам змагальності сторін та диспозитивності цивільного процесу.

Предметом доказування у даній справі є встановлення наявності/відсутності підстав для стягнення шкоди (матеріальної та моральної), завданої джерелом підвищеної небезпеки у заявлених позивачами розмірах.

З огляду на зазначені положення процесуального Закону, судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, зокрема, письмовими доказами у справі та не заперечувалося сторонами по справі, що 12 лютого 2020 року о 18 год. 50 хв. третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Polo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кропивницькому на перехресті вулиць Тараса Карпи та Нейгауза, був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, та перед виїздом на головну дорогу не переконався в безпечності, не надав перевагу в русі транспортному засобу - автомобілю «Skoda Oktavіа», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.3 б, п.16.11 Правил дорожнього руху.

З матеріалів кримінального провадження №0001057 від 13.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України судом також встановлено, що за зазначеним фактом ДТП 13 лютого 2020 року були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України, за якими 12.02.2020 року близько 18:50 год. на перехресті вул.Тараса Карпи та Нейгауза в м.Кропивницькому мало місце ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті ДТП пасажир автомобіля «Skoda Oktavіа»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

Згідно з висновком лікаря судово-медичного експерта Шилової Н.С. №148 від 13 лютого 2020 року у гр. ОСОБА_4 наявне тілесне ушкодження у вигляді садна по тильній поверхні правої кисті, яке утворилось від травматичного контакту з тупим об`єктом, індивідуальні властивості якого в ушкодженні не відобразились, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Постановою т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції Прокоф`єва В.В. від 25 лютого 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001057 від 13.02.2020 року, розпочате за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито, за відсутністю в діянні водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

Копія постанови направлена начальникові УПП в Кіровоградській області ДПП для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Судом також встановлено, що постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 20 березня 2020 року (справа №404/1508/20), яка набрала законної сили 31 березня 2020 року, за зазначеним вище фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.02.2020 року, ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з призначенням стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тим самим, внаслідок ДТП автомобіль«Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень з вини третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , який на час ДТП, перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Ландтех».

Відповідно до довідки №624603 про дорожньо-транспортну пригоду від 28.02.2020 року, виданої УПП в Кіровоградській області ДПП, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 лютого 2020 року легковий автомобіль «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження передньої центральної частини, передньої правої частини та передньої лівої частини.

Судом також встановлено, що власником транспортного засобу автомобіля «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 04.10.2012 року, є позивач ОСОБА_1 . Право користування транспортним засобом згідно з даними свідоцтва має ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача).

Крім того, встановлено, що власником транспортного засобу «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.03.2018 року є ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна», який (транспортний засіб) за договором про фінансовий лізинг №00015913 від 23 березня 2018 року отримано ТОВ «Ландтех».

Відповідно до полісу №АМ/8838953 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 лютого 2019 року (терміном дії з 00 год. 00 хв. 27.03.2019 року до 26.03.2020 року), укладеного між ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна», як Страхувальником, та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», як Страховиком, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Volkswagen Polosedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, за умовами договору страхування, страхова сума(ліміт відповідальності) при заподіянні шкоди життю і здоров`ю становить 200 000 грн. на одного потерпілого, та за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 грн.

Відповідно до страхового акту №0034321 ПрАТ «СК «УНІКА» від 30 червня 2020 року сума страхового відшкодування становить 92 928, 88 грн. та за висновком комісії на підставі наявних документів подія кваліфікована як страховий випадок та на підставі цього Акту та Полісу ОСЦВВНТЗ №АМ/8838953 вирішено виплатити страхове відшкодування згідно з розрахунком в розмірі 92 928, 88 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 .

Факт отримання зазначеної суми страхового відшкодування в зазначеному розмірі позивачем ОСОБА_1 не заперечувався.

При цьому, розмір збитку було визначено на підставі звіту №3444 від 06.05.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ «СЗУ Україна», замовником якого виступила ПрАТ «СК «Уніка», та за яким об`єктом оцінки є транспортний засіб «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 . Ринкова вартість транспортного засобу становить 256 902, 10 грн. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 106 018, 65 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Вартість матеріального збитку без врахування ПДВ становить 92 928, 88 грн.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (діяльністю, пов`язаною з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, тощо) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу, яка передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В свою чергу, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, якийспрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування(пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється сам факт та обставини ДТП, наявність вини третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на сторонівідповідача ОСОБА_3 в ДТП та отримання позивачем ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в розмірі 92 928 грн. 88 коп. Предметом позову є вимога позивача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження в ДТП належного їй транспортного засобув розмірі 118 393 грн. 64 коп., як різниці між вартістю відновлювального ремонту відповідно до висновку експерта №129 від 04 травня 2020 року, що становить 211 322 грн. 52 коп. та страховою виплатою в розмірі 92 928 грн. 88 коп., а також вартості пошкодженого в автомобілі відеореєстратора «Gazer F410» вартістю 4 087 грн.

Відповідачем, в свою чергу, не оспорюється, що з вини його (відповідача) працівника у позивача ОСОБА_1 виникло право на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням в ДТП належного їй на праві власності автомобіля, при цьому, також вважає, що він(відповідач) зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, за умови, що розмір збитків (шкоди) обрахований у відповідності до вимог чинного законодавства, крім того, відповідач не погоджується з розміром збитків та вважає, що надані позивачем ОСОБА_1 докази на обґрунтування вимоги про стягнення матеріальної шкоди, не підтверджують суму, яку бажає отримати позивач ОСОБА_1 .

Судом, в свою чергу, відзначається, що позивачем ОСОБА_1 на обґрунтування позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди надано висновок експерта №129 про вартість матеріального збитку від 04 травня 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності, експертом Турчиним О.Г. на підставі укладеного з ОСОБА_1 договору №129 на виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку від 19 лютого 2020 року, за яким, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки SKODAOktaviaA5, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 211 322 грн. 52 коп. Вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику даного колісного транспортного засобу складає 141 435 грн. 81 коп.

З зазначеного висновку також встановлено, що огляд автомобіля проводився 19 лютого 2020 року та додатково 29 квітня 2020 року.

Поряд з цим, в Додатку №3 «Протокол технічного огляду транспортного засобу» до зазначеного висновку, дата огляду зазначена 05 квітня 2020 року та дата додаткового огляду, -14 квітня 2020 року, при цьому, встановлено, що огляд проводився в присутності представника власника ОСОБА_2 , місце проведення огляду: м.Кропивницький, вул.Мурманська, 12, за відсутності представника відповідача та представника страхової компанії.

Крім того, у висновку не обгрунтовується необхідність проведення повторного огляду пошкодженого транспортного засобу 29 квітня 2020 року.

Суд також зауважує, що при вирішені спору за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню: загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи;розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV; чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягала визначенню відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 зазначеного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Крім того, відповідно до ст.ст.33-1.1, 33-1.2 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

На підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ Національної поліції зобов`язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством внутрішніх справ України; заклад охорони здоров`я - довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров`я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати; медико-соціальна експертна комісія - документи, що підтверджують ступінь втрати професійної чи загальної працездатності потерпілого; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди. Строк надання такої інформації (довідок та інших документів) органами державної влади (у тому числі судовими та правоохоронними) та органами місцевого самоврядування, медичними закладами, а також іншими юридичними особами не може перевищувати 30 днів з дня надходження запиту страховика (МТСБУ).

Відповідно до ст.33.3 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти(ст.34.4 Закону).

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (ст.35.1 Закону), при цьому, до заяви додаються документи, перелік яких визначений в ст.35.2 Закону, в свою чергу, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (ст.36.2 Закону).

При цьому, слід також мати на увазі, що відповідно до положень статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Цивільний кодекс України також передбачає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч.ч.2, 4 ст.14 ЦК України).

Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб у спосіб передбачений законом, добросовісноздійснюючи свої права та обов`язки.

З огляду на зазначене, виходячи з положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, в т.ч., враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, виходячи з заявлених позивачами підстав позову, а також приймаючи до уваги, що розмір збитку було визначено страховою компанією на підставі звіту №3444 від 06.05.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ «СЗУ Україна», замовником якого виступила ПрАТ «СК «Уніка», відповідно поданий позивачем до позову висновок про вартість матеріального збитку №129 від 04 травня 2020 року, який був складений суб`єктом оціночної діяльності, експертом Турчиним О.Г. на замовлення позивача ОСОБА_1 , не був підставою для виплати позивачу ОСОБА_1 страховою компанією страхового відшкодування, враховується також, що на час судового розгляду справи, належний позивачу та пошкоджений в ДТП транспортний засіб не відремонтований, як зазначила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 останній зберігається в гаражі в тому ж стані, який був на момент ДТП, відзначається також, що будь-які реальні збитки позивачем ОСОБА_1 не понесені, відновлювальний ремонт транспортного засобу не проводився, крім того, доказів придбання та належності позивачу ОСОБА_1 відеореєстратора Gazer F410 вартістю 4 087 грн. та встановлення останнього в належному позивачу транспортному засобі, а так само факт пошкодження останнього внаслідок ДТП, позивачем ОСОБА_1 не надано, на підставі чого суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 122 480 грн. 64 коп., не довела суду належними та допустимими доказами розміру сум, які відповідно до законодавства має відшкодувати відповідач у разі недостатності суми страхового відшкодування, що є наслідком для відмови позивачу ОСОБА_1 в задоволенні вимоги про стягнення з ТОВ «Ландтех» на її користь матеріальну шкоду в сумі 122 480 грн. 64 коп.

При цьому, з підстав, зазначених вище, та, враховуючи положення п.п.34.2, 34.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 кожним окремо, заявлено також вимоги про відшкодування моральної шкоди, при цьому, позивачем ОСОБА_1 до стягнення заявлено моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., позивачем ОСОБА_4 , - 50 000 грн., які підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п.1 ч.2 ст.23 ЦК України);у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 вказаної постанови).

Крім того, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

За викладених обставин, виходячи з заявлених позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підстав позову в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що доводи позивача ОСОБА_1 про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у моральних (душевних) стражданнях, переживаннях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна транспортного засобу та неможливістю протягом тривалого часу користуватися ним за призначенням, порушенням звичайних життєвих зв`язків, а так само душевних переживаннях, хвилюваннях, яких зазнала позивач ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в автомобілі на момент ДТП перебувала її вагітна невістка позивач ОСОБА_4 , а так само доводи позивача ОСОБА_4 про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, душевних переживаннях, яких вона зазнала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так як на момент ДТП вона перебувала в транспортному засобі на пасажирському місці, отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді садна по тильній поверхні правої кисті, що підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження №0001057 від 13 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,висновком експерта №148 від 13 лютого 2020 року, та, крім того, в період з 12.02.2020 року по 18.02.2020 року знаходилася на лікуванні в КНП «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру ІІ рівня», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №777, з діагнозом: вагітність 13 тижнів; загроза переривання вагітності, що в сукупності призвело до порушення її життєвих зв`язків та внесло дискомфорт в її життя, - знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, при цьому, зазначені позивачами підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та доведеними, та, в свою чергу, відповідачем, - не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOVv. BULGARIA, №68490/01, параграф 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

При цьому, розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», факт заподіяння моральної шкоди пов`язується не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

З огляду на викладене вище, враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивачів, глибину душевних страждань та переживань, яких зазнали позивачі та з дотриманням принципу розумності та справедливості, з огляду на істотність змін у звичайному житті позивачів, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування останнім моральної шкоди, та відповідно, визначає розмір компенсації: в сумі 3 000 грн. на користь позивача ОСОБА_1 та в сумі 3 500 грн. на користь позивача ОСОБА_4 , які підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Ландтех».

Вирішуючи в порядку ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами, судом відзначається, що позивачем ОСОБА_1 заявлено судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу, позивачем ОСОБА_4 заявлено судові витрати, що складаються з судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, та, враховуючи, що позов позивача ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_4 задоволено частково, на підставі чого з відповідача ТОВ «Ландтех» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. та на користь позивача ОСОБА_4 з відповідача ТОВ «Ландтех» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Крім того, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відтак, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

Крім того, як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статт і 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, в редакції Закону 2004 року. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено про понесені нею витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. 00 коп.

При цьому, судом відзначається, що відповідно до Договору про надання правової допомоги від 28 липня 2020 року, укладеного між адвокатом Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма Ромаданова і партнери» Любович Л.В. (Адвокат), та Шиляєвою Т.Я. (Замовник), Адвокат зобов`язується надавати правову допомогу та представляти інтереси ОСОБА_1 в судах загальної юрисдикції, установах державної влади та інших державних установах, правоохоронних органах, установах та організаціях всіх форм власності, надавати інші послуги юридичного характеру, що не суперечить чинному законодавству (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору за погодженням Сторін оплата складає 6 000 грн. При односторонній відмові Замовника від договору, оплачені кошти не повертаються.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №78 від 28 липня 2020 року від ОСОБА_1 згідно з договором від 28 липня 2020 року прийнято 6 000 грн. 00 коп.

Як вбачається з розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу, підписаного сторонами за Договором про надання правової допомоги від 28 липня 2020 року, Адвокатом Любович Л.В. надано професійну правничу допомогу ОСОБА_1 наступного змісту: 1. Попередня консультація, 1 год., вартість 600 грн., 2. Вивчення правової бази, 2 год., вартість 1 200 грн., 3. Підготовка позовної заяви, 3 год., вартість 1 800 грн., 4. Копіювання додатків до позовної заяви, засвідчення копій, 2 год., вартість 1 200 грн., 5. Участь не менше як в двох засіданнях, 2 год., вартість 1 200 грн., всього 10 год., вартість 6 000 грн.

Кошти в сумі 6 000 грн. гр. ОСОБА_1 сплатила, підтверджує виконання перелічених послуг, претензій не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин.

Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем ОСОБА_1 на правову допомогу, за встановлених обставин, суд виходить з того, що предмет спору в цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, враховуючи також часткове задоволення позову, на підставі чого суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума в розмірі 4 000 грн. 00 коп.., яка підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Ландтех» на користь позивача ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141,235, 258, 259, 263, 264, 265Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ТОВ «ЛАНДТЕХ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНДТЕХ», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНДТЕХ», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп.

В задоволенні інших вимог позивачу ОСОБА_1 , - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНДТЕХ», , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАНДТЕХ», , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова