Справа №:755/4855/22
Провадження №: 2/755/4210/22
"14" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Слободянюк А.В.,
за участю секретаря Бовкун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в поряду регресу, -
15 червня 2022 року до суду надійшла зазначена позовна заява.
В своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1792581,39 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.
Разом з тим, до суду надійшов відзив від відповідача, в якому серед іншого, він просить закрити провадження у даній справі, з тих підстав, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. На думку відповідача, в даному випадку спірні правовідносини виникли між юридичною особою та її посадовою особою, повноваження якої були припинені, а тому спір про відшкодування шкоди, яка була завдана товариству, діями службової особи, винної у незаконному звільненні працівника, необхідно розглядати за правилами господарського судочинства, в порядку п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України.
Відповідач та його представник ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання та закриття провадження у справі, вказуючи на безпідставність такого клопотання.
Вислухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання відповідача про закриття провадження у справі, за наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом на тій підставі, що постановою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі №344/1017/20 визнано незаконним та скасовано наказ №550-к від 09 грудня 2019 року в частині звільнення працівника АТ «Аграрний фонд» - ОСОБА_5 із займаної ним посади. Даний наказ був постановлений відповідачем, який на той момент був керівником АТ «Аграрний фонд». Зазначеним рішенням касаційної інстанції також було ухвалено поновити ОСОБА_5 на займаній посаді та стягнути з АТ «Аграрний фонд» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. Як зазначає позивач, ним було повістю виплачено ОСОБА_5 всі кошти, відповідно до постанови Верховного Суду. А тому, оскільки в даному випадку оспорюваний наказ про звільнення був постановлений ОСОБА_1 як виконуючим обоі`язки голови правління АТ «Аграрний фонд», позивач, на підставі ст. 134 КЗпП, звернувся до суду із вказаним позовом, пред`явивши вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу до колишнього керівника товариства ОСОБА_1 , як до службової особи, внаслідок дій якої підприємству було завдано матеріальний збиток, через незаконне звільнення працівника.
Згідно статті 19 ч.1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
При цьому, положеннями ГПК України визначено перелік випадків, за яких справи підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
Як вбачається, в даному випадку, заявляючи вимоги щодо закриття провадження у наведеній справі, у зв`язку з тим, що остання має розглядатися в порядку господарського судочинства, відповідач посилається на п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України.
Пунктом 12 частини першої зазначеної статті ГПК України, встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, а зокрема: справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.
Так, з матеріалів справи вбачається, що дана позовна заява Акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в поряду регресу, була підписана її керівником ОСОБА_6 , який в даному випадку діє від імені товариства. Тобто позивачем у вказаних спірних правовідносинах, безпосередньо є юридична особа та при цьому даний позов не був поданий власником (учасником, акціонером) вказаної юридичної особи.
Тобто фактично, враховуючи, що даний позов пред`явлено саме юридичною особою, яка звернулась за захистом своїх порушених прав, то в даному випадку не вбачається обставин, викладених у п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України, відповідно яких даний позов можливо розглядати в порядку господарського судочинства.
В той же час, варто зауважити, що позивач при зверненні до суду з позовом, серед іншого, керувався положеннями п. 8 ч.1 ст. 134 КЗпП, заявляючи при цьому вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу, що є спором, який підлягає розгляду виключно в порядку цивільного судочинства
Вказана позиція, зазначена також у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 676/2149/20.
Зокрема, як роз`яснив суд, що застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.
При цьому, трудове законодавство не містить додаткових підстав для відшкодування майнової шкоди з винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення працівника здійснено з порушенням вимог закону або затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.
Таким чином, відшкодування шкоди у порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, тобто за правилами цивільного судочинства, що саме по собі виключає можливість звернення до суду з позовом, в порядку будь-якого іншого судочинства.
Відповідно до п. 1 ст. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Отже, оскільки судом встановлено, що наведений спір підлягає розгляду виключно в порядку визначному ЦПК України, при цьому, в даному випадку не вбачається обставин, за яких зазначений спір необхідно розглядати за правилами господарського процесуального законодавства, в тому числі і у відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні законом передбачені підстави для закриття провадження у справі, згідно п. 1 ст. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому клопотання відповідача, вказане у відзиві, не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.255 ЦПК України, суд-
У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Аграрний фонд» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в поряду регресу відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складений 14 вересня 2022 року.

Суддя: А.В. Слободянюк