Справа №443/573/22
Провадження №2/443/497/22
РІШЕННЯ

іменем України

05 вересня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села П`ятничани в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села П`ятничани в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 2,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №0159856 від 23.06.2017 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №281 від 13.05.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Соколівській сільській раді за №151.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради площею 2,37 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0159856 від 23.06.2017. У виконкомі Соколівської сільської ради 09.11.1995 від імені ОСОБА_2 посвідчено заповіт за реєстровим №35 в користь дочки ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_2 не було інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині. Після смерті ОСОБА_2 позивачка фактично прийняла спадщину, бо вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивачка похоронила матір, продовжує проживати у спадковому будинку та користуватися присадибною ділянкою. 13.07.2017 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа за № 349/2017. 01.06.2022 ОСОБА_1 звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 відносно земельної частки (паю), проте їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Соколівської сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання без участі позивачки та її представника, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.23), заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника та підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.25).

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.21)

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 14.06.2022 прийнято цивільну справу до розгляду та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.17-18).

Ухвалою підготовчого засідання від 15.07.20212 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті (а.с.24).

Ухвалою судового засідання від 05.09.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу (а.с.25).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.07.1968 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про одруження від 13.09.1969, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 одружились 13.09.1969 у Соколівській сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після реєстрації одруження дружині змінено прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.7).

09.11.1995 ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 14.11.1995, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Перемишлянському районі Львівської області (а.с.8).

Довідкою Соколівської сільської ради №166 від 24.04.2017 встановлено, що ОСОБА_2 дійсно проживала та була прописана в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею до дня смерті і на день смерті проживала дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_5 , внук ОСОБА_7 , внук ОСОБА_8 . Заповіт від ОСОБА_2 посвідчено у виконкомі Соколівської сільської ради за реєстром №35 від 9.11.1996 в користь дочки ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до довідки Жидачівської державної нотаріальної контори від 13.07.2017, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельної частки (паю), загальною площею 2,37 га, розташованої на території Соколівської сільської ради, що належить померлій є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно з довідкою Управління у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 25.10.2021, у Книзі реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) по Соколівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №6255 від 30.05.1997 на ОСОБА_2 , реєстраційний №583. Площа земельної ділянки 2,37 умовних кадастрових гектарів. Взамін вищезгаданого документа ОСОБА_2 здійснено заміну на сертифікат державного зразка серії ЛВ 0159856 від 23.06.2017, реєстраційний номер 151. Площа земельної ділянки - 2,37 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 №281. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.12).

Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 01.06.2022, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) (а.с.14).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до приписів статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (стаття 5 ЦК України).

Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Соколівської сільської ради.

За життя ОСОБА_2 09.11.1995 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй майно на день смерті заповіла ОСОБА_1 . З огляду на час смерті ОСОБА_9 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом, придбала спадщину після смерті матері ОСОБА_2 шляхом її прийняття, вчинивши відповідні дії, а саме: подавши державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 524, 525, 533, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Львівський район, с. П`ятничани, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села П`ятничани в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Львівський район, м.Бібрка, вул.Тарнавського, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 04045183) про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Соколівської сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ 0159856 від 23.06.2017, реєстраційний номер 151, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 13.05.1997 №281.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 12 вересня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів