Справа №: 398/2522/22
провадження №: 2/398/1574/22
"13" вересня 2022 р. місто Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого - Демченко І.М.
за участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,
ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач являється споживачем послуг позивача за адресою: АДРЕСА_1 та в період з квітня 2019 року по травень 2022 року нею було спожито природний газ на загальну суму 7 399,29 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем.
Заява обґрунтована тим, що відповідачем, в період з квітня 2019 року по травень 2022 року було спожито природний газ на загальну суму 7 399,29 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Зазначає, що компанія зверталась в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, однак ухвалою суду від 25.05.2021 року постачальнику було відмовлено в видачі судового наказу, а тому компанія вимушена звернутись в суд з даним позовом.
Вказує, що компанія, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» і є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки.
Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року та ст. cт. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Відповідно до норм Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача).
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Вказує, що відповідач акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу. На підтвердження факту акцептування відповідачем договору шляхом фактичного споживання природного газу, відповідач повернув постачальнику заяву-приєднання, фактично споживаючи природний газ. В порядку досудового врегулювання спору позивачем в адресу відповідача було направлено вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ в сумі 4787,97грн., яка залишилась незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено.
Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою суду від 26.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 13.09.2022 року у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду у справі N 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасника справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Також суд зазначає, що оскільки відповідачам роз`яснювалося право подати відзив, у якому вони повинні викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Згідно ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Ухвалою суду від 25.05.2022 року (справа №398/4890/21) ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
При матеріалах справи наявна заява - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) адресована оператору ГРМ: ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» споживачем ОСОБА_1 , НОМЕР_1 по особовому рахунку споживача НОМЕР_2 , адреса об`єкту: АДРЕСА_2 від 09.08.2019 року та в якій мається особистий підпис споживача, що підтверджується копією вказаної заяви приєднання.
Відповідно до копії вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ від 31.07.2020 року № 119/101-2569/ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повідомлялась філією ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у м. Кропивницькому про існуючу заборгованість за спожитий природний газ.
Відповідно ст.ст. 202, 208, 638 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України.
Частиною 1 ст.714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, що передбачено ч.1 ст.901 ЦК України.
Відповідно ст.ст.7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Крім того, вказаним Законом України у п.11 ст. 7 визначено обов`язок споживача, з яким укладено договір, інформувати виконавця послуги про зміну власника житлового приміщення, про число осіб, які постійно там проживають.
Пунктами 1.1-1.3 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» №2500 від 30.09.2015 визначено, що типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.
Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Відповідно Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ і частково сплативши вартість спожитого газу.
Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін, а саме: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами.
Враховуючи вищезазначене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи із положень правил диспозитивності і змагальності у цивільно-процесуальному законодавстві, суд зазначає, що позивач довів обставини, на які він послається в обгрунтування своїх вимог, заперечень зі сторони відповідача до суду не надано.
Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідач, як споживач, не виконала передбачені законом договірні зобов`язання, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за спожитий природний газ.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп. на користь позивача.
Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 ІV від 24.06.2004 року, ст. ст. 526,527, 629, 714, 901 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або)обов`язки до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий : І.М.Демченко