Справа № 509/2298/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

28 червня 2022 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.04.2018 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 39), в якому у сторін народилася малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вна просила залишити їй на виховання після розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини останнім часом погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, виховання дитини, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства на протязі останніх 4-х років, а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо, а розірвання шлюбу буде відповідати її свободам та інтересам, а також інтересам малолітньої дитини.

В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 15).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та проханням про слухання справи без його участі (а.с. 17,18).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 28.04.2018 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 39), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 28.04.2018 року, в якому у сторін народилася малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.10.2018 р. (а.с. 4,10).

З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини останнім часом погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, виховання дитини, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства на протязі останніх 4-х років, а тому шлюб носить формальний характер, збереження сім`ї неможливо, а розірвання шлюбу буде відповідати свободам та інтересам позивачки та малолітньої дитини.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У своїй Постанові від 15.01.2020 р. у справі № 200/952/18 (провадження № № 61-14859св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що «під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Водночас місцевим судом під час розгляду цієї справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини».

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати малолітні діти, або на вихованні кого з батьків будуть вони знаходитися - суд може вирішити питання про залишення проживання дитини або знаходження її на вихованні з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками - суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами (батьками малолітньої дитини).

При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Керуючись 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,141,174,200,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,111,105,109,110,112,113 СК України, Постановою ВС від 15.01.2020 р. у справі № 200/952/18 (провадження № № 61-14859св19), суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити ;

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.04.2018 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 39) розірвати ;

3. Після розірвання шлюбу, доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на виховання матері ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.09.2022 р.

Суддя Гандзій Д.М.