Справа № 456/5472/21
Провадження № 2-др/456/20/22
УХВАЛА

іменем України

13 вересня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони у справі:

позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 ;

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ;

вимоги позивачки за первісним позовом про поділ майна, котре є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об`єкта нерухомого майна в порядку його поділу;

вимоги позивача за зустрічним позовом про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за відсутності учасників справи, заяву відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , подану через представницю адвокатесу Муралло М.С., про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі, -

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою та позиції сторін у справі щодо вирішення цього питання.

Стрийським міськрайонним судом Львівської області у даній цивільній справі 08.08.2022 року ухвалено рішення, яким первісні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 3/4 частини об`єкта нерухомого майна, задоволено частково. Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , без відступлення при цьому від засади рівності часток у такому нерухомому майні. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 . У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено. Понесені ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору за пред`явлені первісні позовні вимоги пропорційно до їх задоволення у розмірі 1 210 грн. 67 коп. компенсовано останній за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Решту судового збору у сумі 605 грн. 33 коп. за пред`явлення зазначених позовних вимог покладено на ОСОБА_1 та залишено за останньою. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею у зв`язку з розглядом справи пропорційно до задоволених первісних позовних вимог судові витрати у вигляді сплати коштів на професійну правничу допомогу у розмірі 4 666 грн. 67 коп.. Решту судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, у сумі 2 333 грн. 33 коп. покладено на ОСОБА_1 та залишено за останньою. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна задоволено частково. Визначено за ОСОБА_2 Ѕ ідеальну частку у належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1 . У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір за пред`явлення ОСОБА_2 зустрічних позовних вимог пропорційно до їх задоволення у сумі 472 грн. 57 коп.. Решту судового збору у сумі 519 грн. 83 коп. за пред`явлення зазначених позовних вимог компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 через свою уповноважену представницю адвокатесу Муралло М.С., скориставшись відділенням поштового зв`язку, 31.08.2022 року подав у Стрийський міськрайонний суду Львівської області заяву про ухвалення додаткового рішення (надійшла та зареєстрована в діловодстві суду 05.09.2022 року за вх. №11533), в якій просить суд ухвалити у даній справі додаткове рішення, котрим стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесенні під час розгляду справи, в розмірі 5 000 грн.. Автор заяви мотивує свою заяву про ухвалення додаткового рішення тим, що суд, ухвалюючи рішення в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна, не вирішив питання про судові витрати, які понесені ОСОБА_2 за цим позовом.

Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 , через свою уповноважену представницю адвокатесу Пилипів О.В., скориставшись канцелярією, 07.09.2022 року подала у Стрийський міськрайонний суду Львівської області заяву (зареєстрована у діловодстві суду за вх. № 11739), в якій просить суд відмовити в ухваленні додаткового рішення на підставі заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі щодо стягнення судових витрат у повному обсязі. Так, авторка заяви вмотивовує свою позицію тим, що у договорі № 1-ММ від 03.01.2022 року не вказано твердої домовленості суми гонорару, а з акта приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 17.01.2022 року неможливо встановити, на яку саме суму надано правничі послуги.

Участь сторін судового провадження у судовому засіданні.

За змістом ч. 2 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності, суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Належно повідомлена представниця відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокатеса Муралло М.С., будучи повідомленою про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, у призначене судове засідання не прибула, що виходячи з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду цієї заяви.

Належно повідомлена представниця позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатеса Пилипів О.В., будучи повідомленою про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, у призначене судове засідання не прибула, що виходячи з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду цієї заяви. При цьому, у поданій заяві від 07.09.2022 року (зареєстрована у діловодстві суду за вх. № 11739), адвокатеса Пилипів О.В. просить проводити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат без їхньої з її довірителькою участі.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Релевантні положення закону, якими керувався суд, постановляючи дану ухвалу.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19) та у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18.

У свою чергу у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц зазначено, що у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 17.01.2022 року у зустрічній позовній заяві у даній справі зроблено заяву щодо попереднього орієнтовного розрахунку сум судових витрат, які він очікував понести, що свідчить про виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

З матеріалів цієї справи відомо, що 03.01.2022 року між відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 й адвокатесою Муралло М.С. було укладено договір про надання правничої допомоги № 1-ММ. За цим договором замовник доручає, а адвокатеса бере на себе зобов`язання надати правову допомогу у обсязі та на умовах, передбачених цим договором. За змістом пункту 4.2. цього договору сторони узгодили фіксований розмір гонорару, який становить 9 000 грн. та інші види послуг, яких ціна узгоджена. При цьому, в силу пунктів 4.6.-4.7. цього договору, замовник зобов`язувався сплатити гонорар, розрахований згідно з пунктами 4.1.-4.5. цього договору та підтверджений актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом тридцяти календарних днів з моменту ухвалення Стрийським міськрайонним судом Львівської області остаточного рішення у справі незалежно від результатів такого рішення. Оплата підлягає перерахуванню замовником на розрахунковий чи картковий рахунок адвокатеси або внесенню готівкою в касу адвокатеси.

Також, до зустрічної позовної заяви від 17.01.2022 року у даній справі долучено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1, згідно якого детальний опис виконаних робіт складається не у грошовому виразі, а у часовому, та, одночасно, не містись будь якої суми, що підлягала б розподілу, як сума судових витрат.

Між тим, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, її автор зазначає, що відповідно до пункту 4.2. договору про надання правничої допомоги № 1-ММ від 03.01.2022 року, сторони узгодили гонорар в загальному розмірі 6 000 грн..

Доказів того, що відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 протягом тридцяти календарних днів з моменту ухвалення рішення у даній справі, тобто у період з 08.08.2022 року по 08.09.2022 року, сплачено й в якому саме розмірі гонорар адвокатесі Муралло М.С. в один із способів, визначених у пункті 4.7. цього договору, суду не подано й такі докази у матеріалах справи відсутні.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Суд, приймаючи до уваги, що чинним цивільним процесуальним законодавством обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті, вважає за необхідне наголосити на необхідності неухильного дотримання стороною у такому випадку свого процесуального обов`язку щодо документального підтвердження та доведення понесення відповідних судових витрат, так як відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такого процесуального обов`язку ані відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 ані його представницею адвокатесою Муралло М.С. виконано не було.

Належить зазначити й про суперечності, котрі виявлені у змісті договору про надання правничої допомоги № 1-ММ від 03.01.2022 року, в якому зокрема вказується первинно сума гонорару у розмірі 9 000 грн., а в поданій заяві про ухвалення додаткового рішення, з посиланням на пункт 4.2. названого договору, зазначається гонорар у розмірі 6 000 грн., як і судом приймається до уваги неподання також доказів про те, що відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 протягом тридцяти календарних днів з моменту ухвалення рішення у даній справі, тобто у період з 08.08.2022 року по 08.09.2022 року, сплачено й в якому саме розмірі гонорар адвокатесі ОСОБА_4 в один із способів, визначених у пункті 4.7. названого договору.

Резюмуючи, суд, розглянувши безпосередньо зібрані у цій справі докази через призму поданої відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 через свою представницю адвокатесу Муралло М.С. заяви від 31.08.2022 року про ухвалення додаткового рішення в аспекті понесених останнім судових витрат, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що належить постановити ухвалу, якою відмовити в ухваленні додаткового рішення на підставі вказаної заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , поданої через його уповноважену представницю адвокатесу Муралло М.С., про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 258, 260-261, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення на підставі заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , поданої через представницю адвокатесу Муралло Марію Степанівну, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 456/5472/21, провадження № 2/456/68/2022, за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, котре є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ѕ частини об`єкта нерухомого майна в порядку його поділу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення 41/42 ідеальних часток в належному особі на праві власності об`єкті нерухомого майна.

Строк і порядок набрання ухвалою суду законної сили та її оскарження.

Ухвала суду, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 5 ст. 270 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена заявником та іншими учасниками цієї справи у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому примірника відповідної ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Дата складення та підписання ухвали суддею: 13 вересня 2022 року.

Суддя Володимир МИКИТИН