Справа №746/131/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2022 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.,

при секретарі Жмаці Каленіченко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що з 13.12.2005 року по 30.07.2021 року він знаходився у трудових відносинах з філією «Срібнянський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України». Відповідно до наказу №12 від 30 липня 2021 року він був звільнений у зв`язку із скороченням штату, п. 1 ст. 40 КЗпП України. Станом на 09.02.2022 року відповідач має заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати у сумі 40727,59 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день оголошення війни у сумі 102247,56 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» в судові засідання 29.08.2022, 06.09.2022 року не з`явився, хоча відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки на офіційну електронну адресу та вручення повістки представнику за довіреністю, про що свідчить довідка про доставку електронного листа та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за номером122. Заяв про розгляд справи за його відсутності представник відповідача до суду не надіслав, відзив не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з філією «Срібнянський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» з 13.12.2005 року на посаді майстра по утриманню автодоріг, з 05.04.2006 року на посаді головного інженера та з 01.12.2020 року на посаді т. в. о. начальника філії «Срібнянський райавтодор». 30.07.2021 року ОСОБА_1 звільнений у зв`язку із скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією наказу про припинення трудового договору від №12 від 30 липня 2021 року.

30.07.2021 року філія «Срібнянський райавтодор» реорганізавана (ліквідована) шляхом приєднання джо філії «Прилуцька дорожньо-експлуатаційна дільниця».

Невиплачена заробітна плата працівнику філією «Срібнянський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» ОСОБА_1 станом на 09.02.2022 року становить 40727,59 грн., про що вбачається із довідки філії «Прилуцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» від 09.02.2022 року №21.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оплату праці" оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом встановлено, що повний розрахунок з позивачем відповідачем проведено не було, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 40727 грн. 59 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У пункті 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

За правилами пункту 8 даної постанови Кабінету Міністрів України нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Абзацом 3 пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно довідки філії «Прилуцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» №22 від 09.02.2022 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці перед звільненням становить 725 грн. 16 коп.

26 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), в якій прийшла до висновку, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Ці критерії можуть визначатися судом під час розгляду конкретної справи з урахуванням установлених у ній обставин. Суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати:

Розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором.

Період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

Ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника.

Інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Таку точку зору у своїй постанові ВП Верховного Суду аргументувала тим, що з однієї сторони працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. З іншої сторони, якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Доказів відсутності вини власника або уповноваженого ним органу виплати належних працівникові сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, відповідачем до суду не надано, тому наявні підстави визначені ст.117 КЗпП України для задоволення вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення до 23.02.2022 року, як просить у позові позивач, становить 102247 грн. 56 коп. (725 грн. 16 коп. х 141 робочий день), про що зазначено і в розрахунку позивача.

Разом з тим, беручи до уваги тривалість затримки розрахунку, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, суд вважає за можливе зменшити суму середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 01 серпня 2021 року до 23 лютого 2022 року включно, заявлену позивачем, до 72247 (сімдесяти двох тисяч двісті сорока семи) грн.

Згідно ч.1 , 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн., на користь позивача 992,40 грн. у відшкодування сплаченого судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 352, 430 ЦПК України, ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» (, адреса: 14005, м.Чернігів, вул. Київська,17) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 40727 (сорок тисяч сімсот двадцять сім) гривень 59 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2021 по 23.02.2022 року у сумі 102247 (сто дві тисячі двісті сорок сім) гривень 56 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» (, адреса: 14005, м. Чернігів, вул. Київська,17) на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» (, адреса: 14005, м.Чернігів, вул. Київська,17) на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок у відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: