Провадження № 2-зз/638/39/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю секретаря судового засідання - Поволяєвої О.В., - Шевцової А.Р.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька Аграрна Компанія» адвоката Бородіна Тараса Володимировича про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька Аграрна Компанія» (далі ТОВ «Луцька Аграрна Компанія») адвокат Бородін Тарас Володимирович звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року.

Заяву мотивовано тим, що 15 грудня 2021 року ТОВ «Луцька Аграрна Компанія» звернулося до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року у цивільній справі № 638/19655/21 вжито заходи щодо забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові коти (готівкові, безготівкові, які знаходяться на поточних рахунках у банках), що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми 2687139,49 грн.

В подальшому ТОВ «Луцька Аграрна Компанія» подано до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 30 серпня 2017 року в розмірі 2687139,49 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року позов прийнято до розгляду, відкрито у справі № 638/20304/21 загальне позовне провадження.

Станом на час подання заяви про скасування заходів забезпечення позову справу № 638/20304/21 не розглянуто.

Необхідність у скасування заходів забезпечення позови виникла у зв`язку з перешкоджанням вжитих заходів виконати рішення суду, що набрала законної сили, у справі № 638/16545/20 за позовом між тими самими сторонами у спорі та з тих самих підстав, предметом якого є стягнення частини заборгованості за тим же договором позики від 30 серпня 2017 року в розмірі 10000000,00 грн.

Представник ТОВ «Луцька Аграрна Компанія», ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом.

Дослідивши викладені в заяві про скасування заходів забезпечення позову доводи та матеріали цивільних справ № 638/19655/21 та 638/20304/21, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

15 грудня 2021 року ТОВ «Луцька Аграрна Компанія» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року у цивільній справі № 638/19655/21 вжито заходи щодо забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові коти (готівкові, безготівкові, які знаходяться на поточних рахунках у банках), що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми 2687139,49 грн.

В подальшому ТОВ «Луцька Аграрна Компанія» подано до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 30 серпня 2017 року в розмірі 2687139,49 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року позов прийнято до розгляду, відкрито у справі № 638/20304/21 загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Станом на час подання заяви про скасування заходів забезпечення позову справу № 638/20304/21 не розглянуто.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року, яке набрало законної сили, позов ТОВ «Луцька Аграрна Компанія» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Луцька Аграрна Компанія» частину основного боргу за договором позики від 30 серпня 2017 року в розмірі 10000000,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Луцька Аграрна Компанія» про визнання недійсним договору позики від 30 серпня 2017 року відмовлено (справа № 638/16545/20).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача щоб забезпечити останньому реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Зважаючи на те, що заходи забезпечення позову були вжиті за заявою ТОВ «Луцька Аграрна Компанія», заяву про скасування заходів забезпечення позову до вирішення спору також було подано до суду за волевиявленням ТОВ «Луцька Аграрна Компанія», суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову.

Викладені в позові доводи стосовно того, що вжиті заходи забезпечення перешкоджають виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, у справі № 638/16545/20 за позовом між тими самими сторонами у спорі та з тих самих підстав, предметом якого є стягнення частини заборгованості за тим же договором позики від 30 серпня 2017 року в розмірі 10000000,00 грн., суд вважає винятком випадком, коли потреба в забезпеченні позову з причини перешкоджання виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, відпала та змінились обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення.

Суд враховує, що розглядаючи справу N 5-рп/2013, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013року зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Сформовані та вже усталені позиції Європейського суду з прав людини стосовно виконання судових рішень полягають у наступному: право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ("Шмалько проти України", заява N 60750/00, пункт 43). Суд також виходить з того, що важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень протоколу ("Бурдов проти Росії", заява N 589498/00, пункт 34).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Hornsby v. Greece" (заява N 18357/91, пункт 40), "Деркач та Палек проти України" (заяви N 34297/02 та N 39574/02, пункт 18): право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок; право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні; виконання судового рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок ("Immobiliare Saffi v. Italy", заява N 22774/93, пункт 74).

Відповідно до пункту 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії" (заява N 589498/00), пункту 52 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява N 40450/04) відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу.

У пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини "Сокур проти України" (N 29439/02) зазначено про те, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади

Враховуючи викладене, а також те, що, ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, правом на подання заперечень не скористались, не навели належні та обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність подальшого забезпечення позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, суд під час вирішення даної заяви виходить з принципу диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Звертаючи до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову позивач, за заявою якого застосовано такі заходи, усвідомлює наслідки такого скасування, потенційну наявність ризиків та труднощів у подальшому виконанні рішення у справі № 638/20304/21.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька Аграрна Компанія» адвоката Бородіна Тараса Володимировича про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Скасувати вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року у цивільній справі № 638/19655/21 заходи забезпечення позову.

Зняти арешт, накладений на грошові коти (готівкові, безготівкові, які знаходяться на поточних рахунках у банках), що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми 2687139,49 грн. (два мільйони шістсот вісімдесят сім тисяч сто тридцять дев`ять гривень сорок дев`ять копійок).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Поволяєва