№4-с/756/72/22
УХВАЛА

9 вересня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Стужук Павло Петрович на дії державного виконавця,

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку ст. 447ЦПК України зі скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Стужука П.П. щодо відмови у знятті арешту накладеного на майно спадкодавця ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження №АСВП:51382785 відкритого на виконання судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 18.09.2015 року у справі №756/11193/15-ц про стягнення з останнього на користь ЖБК «Академічний-15» заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Розділ VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України чітко регламентує порядок звернення до суду та розгляд скарг сторони виконавчого провадження на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

Статті 447, 448, 449 ЦПК України системно входять до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» і дають право звернутися до суду зі скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби або приватного виконавця лише сторонам виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю порушено їхні права чи свободи під час виконання судового рішення.

За твердженням самого ж заявника виказані у скарзі порушення прав ОСОБА_1 відбулось після, а не під час виконання судового рішення, більше того до Оболонського районного суду м. Києва не подавалися заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, а отже суб`єктом звернення до суду зі скаргою в порядку Розділ VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

У відповідності до роз`яснень ВССУ, викладених у постанові від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Таким чином, за змістом ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Згідно положень ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачений певний порядок вирішення питання про скасування арешту з належного особі майна та дане питання вирішується у порядку позовного провадження згідно ч.2 ст.30 ЦПК України.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п.1, ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, скарга особи, яка не є стороною виконавчого провадження на дії державного виконавця щодо зняття арешту з майна не підлягає розгляду в порядку ст.ст. 447, 448, 449 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 30, 186, 447, 448, 449 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Стужук Павло Петрович на дії державного виконавця - повернути скаржнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до

Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук