У Х В А Л А
іменем України
Справа №2-645/2004
Провадження №4-с/377/3/22
14 вересня 2022 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі скаргу боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка Владислава Олеговича, стягувач Комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр»,-
19 серпня 2022 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Приліпка Владислава Олеговича, стягувач Комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», в якій вона, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просила:
- визнати неправомірною відмову в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Приліпка В.О. у знятті арешту з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , який був накладений за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК № 766292 від 13 жовтня 2005 року та постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК № 766293 від 13 жовтня 2005 року на підставі виконавчого листа Славутицького міського суду Київської області у справі №2-645, виданого 26 листопада 2004 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 боргу у розмірі 2155 гривень 96 копійок на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр»;
-зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який був накладений за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК № 766292 від 13 жовтня 2005 року та постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК № 766293 від 13 жовтня 2005 року на підставі виконавчого листа Славутицького міського суду Київської області у справі №2-645, виданого 26 листопада 2004 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 боргу у розмірі 2155 гривень 96 копійок на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр».
Скарга обґрунтована тим, що відповідно до наказу генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 639-пр. від 18.12.1989 ОСОБА_1 ( боржнику, заявнику), її чоловіку ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_4 передано у спільну сумісну власність житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 , право спільної сумісної власності на яку зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області 08.02.1999, про що внесений запис у реєстрову книгу за №5/62. З того часу правовий статус даного об`єкта нерухомості та його співвласники не змінювалися. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , чоловік боржника ОСОБА_1 , після смерті якого на підставі її заяви про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Вишгородського району Київської області 25.08.2021 була відкрита спадкова справа за №68189170, номер у нотаріуса 80/2021. Нотаріусом було повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частку її чоловіка ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності у вищевказаній квартирі, оскільки дана квартира перебуває під арештом. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 02.11.2005 Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області, 02.11.2005 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. на підставі постанови АК №766292 від 13.10.2005 та постанови АК №766293 від 13.10.2005 Державної виконавчої служби м.Славутича про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно було зареєстровано даний вид обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - квартира, адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяжень 2555852 та 2558659, 2559892. Підставою арешту нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження був виконавчий лист Славутицького міського суду Київської області у справі №2-645, виданий 26.11.2004, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 боргу у розмірі 2155 гривень 96 копійок на користь КП «ЖКЦ», що вбачається з копій постанов АК №766292 від 13.10.2005, АК №766293 від 13.10.2005 Державної виконавчої служби м.Славутича про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Жодних інших підстав у постановах про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не зазначено. Заборгованість за житлово-комунальні послуги на користь КП «ЖКЦ» була давно сплачена, що підтверджується довідкою №64 від 08.06.2022. 08 липня 2022 року боржник ОСОБА_1 звернулася до Славутицького ВДВС у Вишгородському районі Київської області з питанням зняття арешту з майна, на що отримала відповідь від 18.08.2022 № 3477 про те, що при перевірці даних в Автоматизованій системі відсутня інформація про перебування на виконанні у відділі виконавчого листа № 2-645 від 26.11.2004 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу в розмірі 2155,96 гривень, а тому неможливо встановити на якій підставі відбулося закінчення виконавчого провадження на підставі Закону України «Про виконавче провадження». За вказаних обставин та через відсутність підстав, передбачених статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», боржнику ОСОБА_1 Славутицьким ВДВС у Вишгородському районі Київської області було відмовлено у знятті арешту з майна. Вважаючи неправомірною відмову в.о. начальника Славутицького ВДВС у Вишгородському районі Київської області Приліпка В.О. щодо зняття арешту з вищезазначеного нерухомого майна, боржник ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою.
Ухвалою судді від 19 серпня 2022 року скаргу прийнято і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 серпня 2022 року.
Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року у судовому засіданні оголошено перерву до 07 вересня 2022 року у зв`язку із задоволенням клопотання боржника ОСОБА_1 про витребування доказів.
Ухвалою суду від 07 вересня 2022 року прийнято заяву про уточнення вимог за скаргою на дії та бездіяльність в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка Владислава Олеговича, стягувач Комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», та за клопотанням боржника ОСОБА_1 залучено до участі у справі як заінтересованих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 14 вересня 2022 року.
Боржник ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила справу за її скаргою розглянути без її участі, викладені у скарзі вимоги, з урахуванням їх уточнень, підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.
В.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпко В.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за скаргою без участі представника відділу. Також просив зазначити реєстраційні номера обтяжень в разі прийняття судового рішення про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .
Стягувач Комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр» свого представника в судове засідання не направило, про дату, час і місце судового засідання повідомлене належним чином. До суду від директора КП «ЖКЦ» Мініна С.М. надійшло клопотання про розгляд скарги у призначеному судовому засіданні без участі представника КП «ЖКЦ», проти зняття арешту КП «ЖКЦ» не заперечує.
Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Подали до суду заяви, в яких просили справу за скаргою розглянути без їхньої участі, вимоги, викладені у скарзі, з урахуванням заяви про їх уточнення, підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Дослідивши матеріали, додані до скарги, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-645/2004, суд дійшов висновку про задоволення скарги з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 листопада 2004 року у справі № 2-645/2004 за позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, яке набрало законної сили 27 грудня 2004 року, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних на суму 2104 гривні 96 копійок та судові витрати на суму 51 гривня, а всього на суму 2155 гривень 96 копійок солідарно ( а.с.14, справа №2-645/2004).
Представником позивача КП «ЖКЦ» було отримано два виконавчі листи на суму 2155,96 гривень, про що свідчить відповідна відмітка з його підписом на внутрішньому боці обкладинки справи № 2-645/2004 ( справа №2-645/2004).
13 жовтня 2005 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області Васильченко Т.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-645, виданого Славутицьким міським судом Київської області 26 листопада 2004 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 боргу у розмірі 2155,96 гривень на користь КП «ЖКЦ», було винесено постанови серії АК №766292 та серії АК №766293 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, які затверджені начальником відділу 13.10.2005. Відповідно до цих постанов державним виконавцем було встановлено, що згідно з довідкою БТІ від 01.06.2005 за боржниками на праві приватної власності зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_2 , та на підставі статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною здійснення відчуження ( а.с. 16,18).
01 листопада 2005 року приватний нотаріус Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімова Л.В. від в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області Лутченко Г.І. отримала для виконання копію постанови про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , з супровідним листом №836-В від 13.10.2005 (а.с.17, 18).
Як вбачається з Витягів про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 5352396 від 02.11.2005 та № 5358202 від 03.11.2005, приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.11.2005 за реєстраційним номером 2558659 та 03.11.2005 за реєстраційним номером 2559892 були внесені реєстраційні записи, параметрами яких відповідно є: тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АК № 766293 від 13.10.2005, Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області; об`єкт обтяження: квартира, АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.19, 20).
Вказані обставини підтверджені Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №301513598 від 25 травня 2022 року, в якій, крім іншого, також вказано, що Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.11.2005 за реєстраційним номером обтяження 2555852 внесений реєстраційний запис, параметрами якого є: тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава обтяження: постанова, АК №766292, 13.10.2005, ДВС в м.Славутич; об`єкт обтяження: квартира, АДРЕСА_2 ; власник: ОСОБА_1 ( а.с.15).
Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 грудня 1998 року згідно з розпорядженням (наказом) генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС №639-пр. від 18.12.1989, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , право спільної сумісної власності яких на дану квартиру 08.02.1999 зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області і записано у реєстрову книгу за № 5/62 ( а.с.12).
Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.Таким чином, м. Славутич віднесено до Вишгородського району Київської області.
Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Студеницькою сільською радою Коростишівського району Житомирської області 25 травня 1985 року. підтверджується, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Студеницькою сільською радою Коростишівського району Житомирської області 25 вересня 1985 року було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_7 , дружині ОСОБА_7 ( а.с.10).
ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , співвласники вищевказаної квартири, є відповідно сином та дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується їх свідоцтвами про народження ( а.с.64 зв.с т.).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) 06.07.2021 складено відповідний актовий запис за №121 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с.11).
25 серпня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Вишгородського районного нотаріального округу була відкрита спадкова справа за №80/2021.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №80/2021, ОСОБА_2 за життя не залишив заповіту. ОСОБА_1 25 серпня 2021 року подала заяву про прийняття спадщини до Славутицької міської державної нотаріальної контори Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, на підставі якої державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Вишгородського районного нотаріального округу Київської області була відкрита спадкова справа №80/2021. ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , син і дочка спадкодавця, від прийняття спадщини відмовилися відповідно до заяв, поданих до Славутицької міської державної нотаріальної контори Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 25.08.2021. Станом на день смерті ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з даними «Міської інтегрованої інформаційно-реєстраційної системи м.Славутича» та картотеки управління адміністративних послуг, зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , з 18.11.1988 по теперішній час; померлий ОСОБА_2 був зареєстрований за вищезазначеною адресою з 18.11.1988 по 08.07.2021, знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ( а.с.59-67).
08 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка В.О. із заявою, в якій просила зняти арешт з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , який був накладений за постановами державного виконавця Відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції АК № 766292 від 13.10.2005 та АК № 766293 від 13.10.2005 на підставі виконавчого листа Славутицького міського суду Київської області у справі № 2-645/2004, виданого 26 листопада 2004 року, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 боргу у розмірі 2155,96 гривень на користь КП «ЖКЦ» ( а.с.22-23).
Згідно з відповіддю Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №8477 від 18 серпня 2022 року, підписаною в.о. начальника відділу Приліпком В.О. на заяву ОСОБА_1 від 08.07.2022, при перевірці даних в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня інформація про перебування виконавчого листа №2-645 від 26.11.2004 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу в розмірі 2155,96 гривень на виконанні у відділі, а тому неможливо встановити на якій підставі відбулося закінчення виконавчого провадження на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи викладене та з огляду на частину 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24).
Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-645/2004, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області перебував виконавчий лист, виданий Славутицьким міським судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних на суму 2104 гривні 96 копійок та судових витрат на суму 51 гривня, всього на суму 2155 гривень 96 копійок солідарно, який повернуто до суду державним виконавцем ВДВС Славутицького міського управління юстиції Київської області Кулініч І.О. у зв`язку із закінченням виконавчого провадження на підставі пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) з відміткою: «сплачено по квитанції №42 від 04.10.07» (справа № 2-645/2004).
Згідно з довідкою № 64 від 08 червня 2022 року, виданою Комунальним підприємством «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради Мироненко Любові Адамівни, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість станом на 01.05.2022 відсутня ( а.с.89).
Як вбачається зі змісту клопотання, поданого директором КП «ЖКЦ» Мініним С.М., проти зняття арешту КП «ЖКЦ» не заперечує ( а.с.93).
ОСОБА_1 оскаржує дії та бездіяльність в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Приліпка В.О. за наслідками відмови у задоволенні її заяви про зняття арешту.
При вирішенні скарги по суті суд виходить з такого.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 ( у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду з цією скаргою) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону України « Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Згідно з частиною 6 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999, який був чинний на час накладення арешту на майно боржників, та втратив чинність у зв`язку з прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника ( крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження.
Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
Частина 2 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999, в редакції, чинній на дату винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, передбачала, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.
Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.
Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.
Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України),а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 ( провадження № 61-3814св22).
Як було встановлено судом, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних на суму 2104 гривні 96 копійок та судових витрат на суму 51 гривня, всього на суму 2155 гривень 96 копійок, солідарно, було повернуто до суду у зв`язку із закінченням виконавчого провадження на підставі пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (тобто фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом), стягувач КП «ЖКЦ» підтвердило відсутність у ОСОБА_1 заборгованості станом на 01.05.2022 та не заперечувало проти зняття арешту з майна боржника.
Подаючи заяву про зняття арешту з майна, ОСОБА_1 вказала, що сума боргу, яка була присуджена до стягнення з неї та її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь КП «ЖКЦ» фактично погашена, про що свідчить відсутність заборгованості на даний час. Відмовляючи у знятті арешту, в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області не оспорював факт відсутності вказаної заборгованості та послався на відсутність інформації про перебування виконавчого листа №2-645 від 26.11.2004 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу в розмірі 2155,96 гривень на виконанні у відділі та відсутність підстав для зняття арешту, передбачених частиною 4 статті 59 Закону України « Про виконавче провадження».
За таких обставин суд вважає доцільним зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , який був накладений за постановами державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК №766292 від 13.10.2005 та №766293 від 13.10.2005 на підставі виконавчого листа Славутицького міського суду Київської області у справі №2-645 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 боргу у розмірі 2155 гривень 96 копійок на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр», для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.
При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу ( майже 15 років) нескасованого арешту на нерухоме майно боржників, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова у знятті арешту з вказаного майна, за встановлених судом обставин, є неправомірною бездіяльністю в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області, і порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зобов`язання в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Приліпка В.О. зняти арешт з даного нерухомого майна.
За таких обставин скаргу боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Приліпка Владислава Олеговича, стягувач Комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», необхідно визнати обґрунтованою та задовольнити.
За змістом частин 2,3 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, - суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись статтями 258-260, 447, 450-451 ЦПК України, суд,-
Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Приліпка Владислава Олеговича, стягувач Комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр», задовольнити.
Визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Приліпка Владислава Олеговича, що полягала у відмові зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , який був накладений за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК № 766292 від 13 жовтня 2005 року та постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК № 766293 від 13 жовтня 2005 року на підставі виконавчого листа Славутицького міського суду Київської області у справі №2-645, виданого 26 листопада 2004 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 боргу у розмірі 2155 гривень 96 копійок на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр».
Зобов`язати в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Приліпка Владислава Олеговича зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , який був накладений за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК № 766292 від 13 жовтня 2005 року та постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області серії АК № 766293 від 13 жовтня 2005 року на підставі виконавчого листа Славутицького міського суду Київської області у справі №2-645, виданого 26 листопада 2004 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 боргу у розмірі 2155 гривень 96 копійок на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр», а саме обтяження за:
-реєстраційним номером № 2555852 від 02.11.2005 на підставі постанови АК 766292 від 13.10.2005 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
-реєстраційним номером № 2558659 від 02.11.2005 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АК 766293 від 13.10.2005 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
-реєстраційним номером № 2559892 від 03.11.2005 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АК 766293 від 13.10.2005 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.
Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 14 вересня 2022 року.

Суддя Н. С. Бабич