Ухвала

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 725/7256/21

провадження № 61-7788 ск 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 грудня2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Реноме Групп», Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання електронних торгів, акту про реалізацію майна недійсними,

ВСТАНОВИВ:

1. Разом із позовною заявою ОСОБА_2 було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якому вона просила накласти заборону на здійснення заходів щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , а саме : склад літ. Г1, заг. пл. 3067,30 кв. м, клерувальне відділення літ. Г2, заг. пл. 1701,00 кв. м, клерувальне відділення літ. ГЗ, заг. пл. 12,30 кв. м, складу літ. Д заг. пл.2439,10 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та накласти арешт на зазначені приміщення, оскільки спір стосується цього нерухомого майна та вразі задоволення позовних вимог, з метою гарантії виконання судового рішення вважає, що є необхідність у забезпеченні позову.

2. Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року, заяву про забезпечення позову задоволено та заборонено здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме склад літ. Г1, загальною площею 3067,30 кв. м, клерувальне відділення літ. Г2, загальною площею 1701,00 кв. м, клерувальне відділення літ. ГЗ, загальною площею 12,30 кв. м, складу літ. Д загальною площею .2439,10 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та накладено арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме склад літ. Г1, загальною площею 3067,30 кв. м, клерувальне відділення літ. Г2, загальною площею 1701,00 кв. м, клерувальне відділення літ. ГЗ, загальною площею 12,30 кв. м, складу літ. Д загальною площею .2439,10 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

3. Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 у серпні 2022 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 грудня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

4. Як на підставу для скасування судових рішень заявник, серед іншого, вказує на те, що суди не обґрунтували належним чином підстави застосування заходу забезпечення позову. Крім цього заявник вказує на те, що позивач у заяві про забезпечення позову прямо вказує на те, що забезпечення позову необхідне для створення перешкод заявнику в оформленні права власності на спірне майно.

5. Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

6. Статтею 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

7. Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

8. Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

9. Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії.

10. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частини друга та третя статті 150 ЦПК України).

11. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

12. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 оспорюється у судовому порядку акт про реалізацію майна від 31 вересня 2021 року та протокол №552305 проведення електронних торгів від 03 вересня 2021 року з реалізації арештованого майна: нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 - склад літ. Г1, заг. пл. 3067,30 кв. м, клерувальне відділення літ. Г2, заг. пл. 1701,00 кв. м, клерувальне відділення літ. ГЗ, заг. пл. 12,30 кв. м, складу літ. Д заг. пл.2439,10 кв. м.

14. Обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 , вказала на те, що спір у цій справі стосується зазначеного нерухомого майна та вразі задоволення позовних вимог з метою гарантії виконання судового рішення є необхідність у забезпеченні позову.

15. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 зазначив, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

16. Крім цього відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece від 19 березня 1997 року).

17. Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

18. Таким чином, оскільки позивач у цій справі є визнання електронних торгів та акту про реалізацію майна недійсними, маса якого є значною Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про необхідність забезпечення позову у цій справі і враховуючи те, що спір у цій справі по суті не вирішено, розгляд справи триває, Верховний Суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову та повторно звертає увагу на те, що забезпечення позову є лише тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

19. Крім цього доводи касаційної скарги здебільшого зводяться до незгоди відповідача з визначенням підсудності справи та мотивами позовної заяви, і не можуть бути враховані під час оскарження ухвали про забезпечення позову, оскільки під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

20. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

21. З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, а правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 грудня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Реноме Групп», Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання електронних торгів, акту про реалізацію майна недійсними.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

А. І. Грушицький

Є. В. Петров