Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5048/21
Провадження №: 2/332/831/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Лебединській К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Левицької Юлії Василівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника адвоката Левицької Юлії Василівни звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 12.06.2021 року, приватним нотаріусомКиєво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинений виконавчий напис № 77123 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал»заборгованості в розмірі 16801 гривні 97 копійок. На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрієм Олександровичем 28.10.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 12.11.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення, будь яких повідомлень від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» позивач не отримував. За таких підстав, у позові позивач просить суд, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача понесені судові витрати по оплаті судового збору та витрати пов`язані із наданням професійної (правничої) допомоги у розмірі 3000 гривень.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, а також просить відмовити позивачу у задоволені вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень через те, що ці витрати не є співмірними із складністю справи, а також позивачем не надано підтверджень щодо оплати цих коштів адвокату.

Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

У відповідності до листа Київського обласного державного нотаріального архіву Міністерства юстиції України за вих. № 944/047 від 06.07.2022 року встановлено, що документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни передано на зберігання до архіву.

На виконання ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2022 року Київським обласним державним нотаріальним архівом Міністерства юстиції України надіслано на адресу суду копії документів та матеріалів на підставі яких 12.06.2021 вчинявся виконавчий напис № 77123 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 16801грн. 97 коп.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області області Якименко Андрій Олександрович у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, через канцелярію суду надав копії документів виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.08.2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500508365 та анкету заяву на отримання кредиту. Відповідно до кредитного договору позивачу надано кредитні кошти у сумі 14103, 92 гривень , зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних, із датою остаточного повернення кредиту 12.08.2016 року (а.с.148 зворот., а.с. 149).

12.06.2021 року приватним нотаріусомКиєво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис № 77123 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованості за період з 29.01.2019 року по 24.05.2021 року в загальній сумі в розмірі 16801 гривні 97 копійок, яка складається із:

- заборгованості за сумою кредиту 5079 грн. 71 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам 2543 грн. 56 коп., строкової заборгованості по несплаченим відсотками 6928 грн. 70 коп., плати за вчинення виконавчого напису 1600 грн.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що ПАТ «Альфа Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами відступило право вимоги за кредитними на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними Договорами №2019-1КІ/ВЕСТА від 28.01.2019 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». У подальшому, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними Договорами №29-01/19/2 від 29.01.2019 року стало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.156).

На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрієм Олександровичем 28.10.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 12.11.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи (а.с.15, 18).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі.

У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Крім того, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 77123 від 12.06.2021 року приватним нотаріусомКиєво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал»заборгованості в розмірі 16801 гривні 97 копійоквизнано незаконним та нечинним.

Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально.

Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172.

Укладення 11.08.2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору № 500508365 відбулося без нотаріального оформлення договору, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття.

Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про відмову позивачу у задоволені вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правову допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо , також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договоре надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адг має бути співмірним із:

складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання пос.

обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впда вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до акту наданих робіт від 06.12.2021 року встановлено, що Адвокат Левицька Ю.В. надала позивачу юридичні послуги на загальну суму 3000 грн. з яких: вивчення судової практики та надання консультації з питань поновлення порушення прав у судовому порядку склало 500 гривень, підготовка та здійснення запитів до приватного виконавця склала 500 гривень, підготовка позову до суду, та подання процесуальних документів до суду склала 1000 грн., представництво у судових засіданнях складає 1000 грн. (а.с.130).

У даному випадку, суд вважає завищеними витрати на правову допомогу, оскільки, «...вивчення судової практики» законодавством, зокрема і нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачені, тому суд вважає включення адвокатом до правової допомоги клієнту послуг з «..вивчення судової практики та надання консультації» не обгрунтованим. Також, не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу підготовка та здійснення запитів до приватного виконавця.

Такий правовий висновок викладений, зокрема в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 9901/264/19.

З огляду на вищезазначене, згідно акту наданих робіт від 06.12.2021 року та квитанції № б/н на суму 3000 гривень (а.с.126, 130), суд вважає за необхідне зменшити витрати на правову допомогу до 2000 гривень, які стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь позивача - ОСОБА_1 .

У порядку ст. 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні до суду позову судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позов у розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 263-265, 268 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Левицької Юлії Василівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 77123 від 12.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусомКиєво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал»заборгованості в розмірі 16801 гривні 97 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1362 гривень 00 копійок та витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 2000 гривень.

У задоволені решти вимог щодо стягнення витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 13.09.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко