РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

22 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він ОСОБА_1 перебував з відповідачкою ОСОБА_2 у шлюбі з 21.01.2007 року. За час шлюбу з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.06.2020 по справі №569/3737/20 шлюб між нами був розірваний. Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25.08.2021 по справі №569/5100/21 з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу донька ОСОБА_4 фактично проживала із відповідачкою ОСОБА_2 , хоча обидві були зареєстровані за його місцем проживання. Проте з 01 квітня 2021 року донька добровільно виявила бажання проживати разом з позивачем, і з того часу він сам піклується про неї, виховує, матеріально утримує, доглядає. Відповідачка із донькою практично не бачиться, лише зрідка спілкується по телефону. Отримання відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка з нею не проживає, суперечить вимогам законодавства та порушує права дитини а тому просить суд позовні вимоги задовольнити, звільнити його як платника аліментів від цього обов`язку та стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак будучи присутніми раніше при розгляді справи по суті позовні вимоги підтримували та брали участь в дослідженні письмових доказів. За клопотанням позивача суд оголосив перерву для допиту неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після цього 10.08.2022 року позивач подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Заяву обґрунтовує, тим, що у зв`язку з тимчасовим перебуванням його доньки за кордоном разом із відповідачкою з причин запровадження воєнного стану в Україні, відпала потреба в розгляді поданої ним позовної заяви.

Представник відповідача будучи присутньою в попередніх судових засідання просила суд відмовити в задоволені позову, з підстав викладених у письмових поясненнях. 19.08.2022 року подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та її представника. В заяві зазначила, що позовні вимоги не визнають.

Щодо заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з тимчасовим перебуванням його доньки за кордоном разом із відповідачкою з причин запровадження воєнного стану в Україні суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

15.02.2022 року у справі закрито підготовче провадження. 22.06.2022 року суд проводив розгляд справи по суті (сторони надали пояснення, досліджено письмові докази), оголошено перерву. Враховуючи наведене подана позивачем заява про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 25 серпня 2021 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно відмітки у закордонному паспорті вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.03.2022 року здійснила перетин кордону України з подальшим прибуттям в м. Дублін, Республіка Ірландія.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, є особа з якою проживає дитина (другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо).

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

З матеріалів справи вбачається, що дитина сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває за межами України в Республіці Ірландія де їй надано тимчасовий захист. Відповідачем факт перебування доньки за межами країни з її матір`ю ОСОБА_2 не заперечується.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи обставини, що донька сторін по справі проживає разом з матір`ю,суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на повнолітню дитину задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10, 12, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2022 року.

Суддя С.П. Харечко