РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Смаковського О.С.,

справа № 333/5304/20

провадження № 2/333/644/22

учасники справи:

позивач - Концерн «Міські теплові мережі»

представник позивача Лойко Анна Олександрівна

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач за період часу з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2020 року надав відповідачам, за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідачі не виконують своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у сумі 148 922, 52 грн. Просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 148 922, 52 грн. та судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 148 922, 52 грн. та судові витрати по 525, 50 грн.

11 червня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення суду та поновлення строку на подання заяви про перегляд.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року строк на подання заяви про перегляд заочного рішення поновлений, заява прийнята до розгляду, призначено судове засідання.

29 червня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 про перегляд вказаного заочного рішення суду та поновлення строку на подання заяви про перегляд.

Ухвалою суду від 05 липня 2021 року строк на подання заяви про перегляд заочного рішення поновлений, заява прийнята до розгляду, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 26 липня 2021 року заяви про перегляд заочного рішення були об`єднані в одне провадження.

Ухвалою суду від 26 липня 2021 року заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2020 року скасовано, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_2 до суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю, застосувати до вказаного позову наслідки пропуску позовної давності, з урахуванням отриманих позивачем сум, відмовити в задоволенні позову.

08 червня 2022 року відповідач ОСОБА_3 до суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю, застосувати до вказаного позову наслідки пропуску позовної давності, з урахуванням отриманих позивачем сум, відмовити в задоволенні позову.

06 липня 2022 року відповідач ОСОБА_2 до суду надав додаткові письмові пояснення.

05 липня 2022 року відповідачка ОСОБА_1 до суду надала докази по справі, справу просила розглядати за її відсутності.

22 липня 2022 року представник позивача надав до суду письмові пояснення.

Представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що вимоги підтримує, на фіксуванні судового процесу не наполягає.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили застосувати до позову наслідки пропуску позовної давності, з урахуванням отриманих позивачем сум, відмовити в задоволенні позову.

Оскільки учасники справи не з`явилися, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу не здійснюється.

Установлені судом фактичні обставини справи

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані з 04 лютого 1999 року у АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідями Департаменту реєстраційних послуг від 20 жовтня 2020 року.

Відповідно до довідки позивача ОСОБА_2 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою позивача № 2509/10 від 25 вересня 2020 року та розрахунком суми боргу, за період з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2020 року розмір заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , становить 148 922, 52 грн.

Відповідно до розшифровки нарахувань за гаряче водопостачання (додається) по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено два лічильника на гаряче водопостачання. Відповідачем передавались покази у липні 2017 року : по 1-му лічильнику - були 204, передані покази - 391 - різниця склала 187 м3 спожитої гарячої води; по 2-му лічильнику - були 1251, передані покази - 2308, різниця склала 1057 m3 спожитої гарячої води. У травні 2018 р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 передавались покази за гаряче водопостачання: по 1-му лічильнику - були 391, передані покази - 405 - різниця склала 14 m3 спожитої гарячої води; по 2-му лічильнику - були 2308, передані покази - 2384, різниця склала 76 m3 спожитої гарячої води.

Відповідно до меморіального ордеру № 65554444-3 від 15 червня 221 року, ОСОБА_3 у ПВ № 65554444-3 від 08 червня 2021 року, частково сплатив згідно з виконавчим листом № 333/5304/20 від 06 квітня 2021 року, 32 035, 25 грн.

Згідно зі звітом про здійснені відрахування та виплати Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» № 81 від 01 жовтня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь концерну «МТМ» за виконавчим листом 333/5304/20 від 06 квітня 2021 року у травні 2021 року 1 535,81грн.

Відповідно до виписки за особовим рахунком ОСОБА_3 в АТ «Укрсиббанк» 16 червня 2021 року на виконання виконавчого листа 333/5304/20 стягнуто 4 965,19 грн.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач (індивідуальний) - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно із ст. 9 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Отже, з наведеного вбачається, що між позивачем і відповідачами виникли договірні відносини, в якому зареєстровані відповідачі, надавалися житлово-комунальні послуги, нарахування плати, за які здійснювалися Концерном «МТМ».

Відповідачі не оспорювали виконання позивачем своїх зобов`язань в частині надання послуг із централізованого опалення, визнавали факт отримання таких послуг.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ст. 612 ч. 1 ЦК України).

Судом встановлено, що нарахування за послугу з гарячого водопостачання проводилось згідно показів по лічильникам, які були особисто передані відповідачем, в останнє у травні 2018 року, в подальшому відповідачем не передавались показання за приладами обліку за послугу гаряче водопостачання, тому нарахування проводилося уповноваженим співробітником Концерну «МТМ» згідно з нормами на особу у відповідний період.

Відповідно до довідки позивача № 2509/10 від 25 вересня 2020 року, розрахунку суми боргу, розшифровки нарахувань, за період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2020 року розмір заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , становить 118 608, 37 грн.

Відповідачі свого контррозрахуноку не надали, згідно з меморіальним ордером, випискою за особовим рахунком та звітом про здійснені відрахування, за виконавчим листом № 333/5304/20, виданим на підставі заочного рішення по даній справі, яке було скасовано, ОСОБА_3 сплачено 37 000, 44 грн., а ОСОБА_2 сплачено 1 535,81грн., а загалом 38 536,25 грн., які суд враховує при стягненні заборгованості.

Відповідно до змісту ч. 1, 8 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з п. 29 «правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, які діяли на момент звернення до суду з позовною заявою, споживач має право на: зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що він, хоча у квартирі зареєстрований, але не мешкає, та докази на підтвердження цього факту, суд до уваги не бере, оскільки споживач до 31 травня 2022 року, до позивача не звертався з заявою про зменшення розміру плати та таких доказів суду не надано.

Відповідачами заявлено про застосування строку позовної давності.

Вирішуючи питання про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України.

Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наступними постановами КМУ з цього ж питання.

В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року шляхом внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Вищевказана позиція щодо застосування строків позовної давності викладена в постанові Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2022 року № 331/3055/21.

Отже, до вимог Концерну «МТМ», строк позовної давності до яких не сплив на час початку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на 01 березня 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності.

Відповідно до ст. 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ч.ч.1, 2 ЦК України).

Судом також встановлено, що по даній квартирі відкритий лише один особовий рахунок по оплаті послуг, відповідачі є споживачами вищевказаних послуг, наданих позивачем в дану квартиру, тому вищезазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку.

Таким чином, суд застосовує до позовних вимог за період з 01 жовтня 2014 року по 01 березня 2017 року позовну давність, та приходить до висновку, що з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надані за період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 118 608, 37 грн., від якої віднімає суму сплаченої відповідачами заборгованості у розмірі 38 536,25 грн., та стягує солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 80072,12 грн.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову суд стягує з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог 148 922,52/ 80072,12 = 53,774%, а саме судовий збір (2102,0*53,77%=1 130,25) в розмірі 1 130 грн. 25 коп., по 282 грн. 56 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 19, 20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», ст.ст. 525, 526, 901 ЦПК України, ст. 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські те плові мережі», заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та горячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 80 072,12 (вісімдесят тисяч сімдесят дві) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі», , витрати по сплаті судового збору по 282, 56 грн. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 13 вересня 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва