КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/33946/21

07 вересня 2022року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Рейнарт І.М.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2022 року, постановлену під головуванням судді Ішуніної Л.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав передано на розгляд до Октябрського районного суду міста Полтави (36000, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Навроцького, 5) за підсудністю.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 14 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає що, вирішуючи питання щодо визначення територіальної підсудності даної справи, суд першої інстанції посилався на те, що вона в позовній заяві зазначила, що останнім відомим місцем поживання відповідача є АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва. При цьому суд першої інстанції не врахував, що в позовній заяві вона зазначала, що їй не відомо місце проживання відповідача, а вжиті заходи щодо розшуку відповідача не дали результатів.

Вказує на те, що останнім відомим їй місцем проживання та роботи відповідача був АДРЕСА_2 .

Звертає увагу, що з метою зобов`язання виконувати батьківські обов`язки вона намагалась знайти колишнього чоловіка, зокрема, вона зверталась до органів поліції із заявою про його розшук, однак місце перебування відповідача не вдалось встановити.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що місцем перебування відповідача є АДРЕСА_1 .

Також в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що з метою встановлення місця перебування відповідача вона зверталась до органів поліції із заявою про його розшук, однак встановити місце перебування відповідача не виявилось можливим.

До позовної заяви ОСОБА_1 було долучено копію довідки Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків про наявність у відповідача заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці від 05 серпня 2019 року та від 26 серпня 2021 року в якій зазначається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

20 грудня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва було зроблено запит до Державної міграційної служби України щодо місця реєстрації ОСОБА_3 .

18 лютого 2022 року Державною міграційною службою України було надано відповідь на запит Солом`янського районного суду м. Києва в якій зазначалось, що за інформацією, наданою територіальними органами ДМС України (крім ГУ ДМС України в АР Крим, УДМС України в місті Севастополь), а також за наявною в ДМС інформацією, відомості про місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутні.

Передаючи справу за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем в позовній заяві зазначено, що останнім відомим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , яке територіально не відноситься до Солом`янського району міста Києва. Розпорядженням Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Московського районного суду міста Харкова на Октябрський районний суд міста Полтави, а тому справа підлягає направленню за підсудністю до вказаного суду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке визначене в ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

З аналізу статті 27 ЦПК України вбачається, що пред`явлення позову можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача.

Головна відмінність місця проживання від місця перебування в тому, що перше відповідає житловому об`єкту, в якому людина проживає постійно, друге - відображає факт тимчасового проживання громадянина в житловому приміщенні. В обох випадках людина може зареєструватися за адресою житлового приміщення - оформивши, відповідно, прописку або тимчасову реєстрацію.

Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання - є житло, яке розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. Документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

При цьому, статтею 28 ЦПК України визначено випадки підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Зокрема, згідно ч.9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

У відповідності до частин 6-10 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

20 грудня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва було зроблено запит до Державної міграційної служби України, щодо місця реєстрації ОСОБА_3 .

18 лютого 2022 року Державною міграційною службою України було надано відповідь на запит Солом`янського районного суду м. Києва в якій зазначалось, що за інформацією, наданою територіальними органами ДМС України (крім ГУ ДМС України в АР Крим, УДМС України в місті Севастополь), а також за наявною в ДМС інформацією, відомості про місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.

Отже, отримавши відповідь з Державної міграційної служби України про те, що відомості про місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, повинен був вирішити питання про відкриття провадження у даній справі та здійснювати подальшийвиклик відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Проте, в порушення вище зазначених вимог процесуального закону, суд першої інстанції при відсутності відомостей про останнє відоме зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача та про відсутність відомостей про реєстрацію місця перебування ( проживання) відповідача за адресою: АДРЕСА_1 передав дану справу за підсудністю до Октябрського районного суду міста Полтави.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду першої інстанції встановленим обставинам справи та вимогам процесуального закону, так як в позовній заяві вона зазначала, що їй не відомо місце проживання відповідача, а вжиті заходи щодо розшуку відповідача не дали результатів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських правнаправити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: