Справа № 758/3574/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕП «ВД-Побут», про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Зазначав, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

30.01.19 сталося залиття його квартири.

12.02.19 було складено акт про те, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є розрив зворотного клапана на ГВП після бойлера у квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище, внаслідок чого сталося залиття належної йому квартири, про що було складено акт, який було затверджено директором ТОВ «ВЕП «ВД-Побут».

В результаті огляду було з`ясовано наступне: «стелю в кімнаті, площею 22,6 м.кв. (а саме фарбування водоемульсійною фарбою), частково дві стіни, які поклеєні шпалери та частково ламінатна підлога; на кухні - віконний відкос (водоемульсійне фарбування); в коридорі - стеля, площею 2 м.кв. (водоемульсійна фарба).»

Результати дослідження об`єкту: «під час огляду виявлені ознаки залиття з пошкодженням оздоблення та меблів кімнати та коридору».

Квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_2

26.07.19 між ним та ФОП ОСОБА_3 укладено договір № 26-07/19 на проведення робіт з незалежної експертної оцінки вартості матеріального збитку майна.

Вартість майнової шкоди, завданої залиттям його квартири, складає 88 834 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 88 834 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 витрат на проведення експертизи, 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 888 грн. 34 коп. судового збору.

У письмових поясненнях на позов представник третьої особи вказав на те, що перелік пошкоджень, внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , вказаний позивачем у позові, не відповідає переліку пошкоджень, виявлених комісією при складанні акту від 12.02.19.

Так, в позові позивач стверджує, що під час огляду виявлені ознаки залиття квартири з пошкодженням оздоблення та меблів кімнати та коридору. Однак, дане твердження позивача не знаходить свого підтвердження, оскільки повністю суперечить змісту складеного акту залиття квартири, а також виявленим комісією пошкодженням, перелік яких є вичерпним та засвідчений комісією, що обстежувала квартиру позивача. Позивач був особисто присутній при огляді його квартири та погодився із висновками комісії, що підтверджується його підписом на акті від 12.02.19.

Крім того, експертний висновок щодо визначення розміру завданих збитків, було складено лише 06.08.19.

Таким чином, фактичні обставини, що викладені в позові є предметом доказування позивачем та потребують додаткового дослідження судом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, у якій останній просив позов задовольнити.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с. 8-12).

Квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до акту, складеного комісією у складі майстра технічної дільниці ОСОБА_4 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_5 , працівника з комплексного прибирання ОСОБА_6 12.02.19 було проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 з метою з`ясування причин залиття. Установлено, що залиття відбулося 30 січня з вини власника квартири АДРЕСА_2 , що поверхом вище по причині того, що лопнув зворотній клапан на ГВП після бойлера.

При обстеженні квартири АДРЕСА_1 комісією зафіксовано, що в результаті залиття було пошкоджено: стелю в кімнаті, площею 22,6 кв.м. (а саме: фарбування водоемульсійною фарбою), частково дві стіни, які поклеєні шпалерами та частково підлога з ламінату; на кухні - віконний відкіс (водоемульсійне фарбування); в коридорі - стеля, площею 2 кв.м. (водоемульсійна фарба) (а.с. 7).

Згідно зі звітом про оцінку збитків № 28/19 від 06.08.19 (далі - звіт) (а.с. 18-30), складеного ФОП ОСОБА_3 , під час огляду квартири АДРЕСА_1 виявлені ознаки залиття з пошкодженням оздоблення та меблів кімнати та коридору. Пошкодження перелічені в акті огляду, який додається до даного звіту.

Згідно з актом огляду від 31.07.19 оцінювач ОСОБА_3 , за участю власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , підтверджує факт пошкодження оздоблення та вбудованих меблів приміщень вищезазначеної квартири.

Виявлені наступні пошкодження: кімната 22,6 м2: розводи на поверхні водоемульсійного покриття підвісної стелі з частковою деформацією гіпсокартону ~14 м2.; розводи на поверхні вінілових шпалер стін з частковим відшаруванням ~3.4 м2.; деформування ламінату підлоги по всій площі; деформування бокових панелей та цоколю з ДСП вбудованої шафи-купе. Коридор 4,93 м2: розводи на поверхні водоемульсійного покриття підвісної стелі з частковою деформацією гіпсокартону ~ 1,9 м2; розводи на поверхні вінілових шпалер фальшстіни з частковим відшаруванням плінтусу ~ 0,3 м2. (а.с. 22).

За результатами проведеного дослідження розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_1 в результаті пошкодження оздоблення та вбудованих меблів внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 складає 88 834 грн. (а.с. 21).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди позивач посилався на те, що залиття його квартири сталося з вини відповідача.

З акту про залиття від 12.02.19 вбачається, що залиття квартири сталося 30.01.19, обстеження було проведено 12.02.19. При цьому, як вбачається зі змісту акта, обстеження квартири АДРЕСА_2 не проводилося.

В акті зазначено, що залиття відбулося по причині того, що лопнув зворотній клапан на ГВП після бойлера у квартирі АДРЕСА_2 .

Разом з тим, будь-яких доказів того, що комісією було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 та як наслідок було установлено, що залиття квартири сталося саме по причині того, що лопнув зворотній клапан на ГВП після бойлера, позивачем суду не надано.

Документів на підтвердження висновку комісії щодо встановлення причини залиття квартири, а саме, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося у зв`язку з тим, що лопнув зворотній клапан на ГВП після бойлера у квартирі АДРЕСА_2 суду не надано.

До того ж, відсутні і будь-які докази, які б вказували на те, що власника квартири АДРЕСА_2 було запрошено для проведення огляду квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, обстеження квартири АДРЕСА_1 було проведено 12.02.19, а залиття, як стверджує позивач сталося 30.01.19, тобто через 13 днів.

Доказів того, що залиття квартири мало місце саме 30.01.19 суду не надано

Отже, суд критично ставиться до акту, складеного комісією, оскільки квартира відповідача не обстежувалася, таким чином, не зрозуміло, яким чином комісія дійшла висновку, що залиття сталося саме з вини відповідача та внаслідок того, що лопнув зворотній клапан на ГВП після бойлера у квартирі, належній відповідачу, інших доказів про причетність відповідача до залиття квартири позивача останнім не надано, до того ж, залиття, як стверджує, позивач сталося 30.01.1.9, акт складено лише 12.02.19.

Таким чином, суд не приймає до уваги вказаний акт як належний доказ того, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося по причині того, що лопнув зворотній клапан на ГВП після бойлера у квартирі АДРЕСА_2 та з вини відповідача.

Крім того, визначаючи розмір матеріальної шкоди, позивач посилався на звіт про оцінку збитків № 28/19 від 06.08.19, складеного ФОП ОСОБА_3 .

Разом з тим, як установлено судом пошкодження, які були зафіксовані в акті, складеного комісією, відрізняються від пошкоджень, відображених у звіті, а саме: згідно акту комісії не зафіксовано пошкоджень меблів.

До того ж, вказаний звіт було складено 06.08.19, доказів того, що визначені у звіті пошкодження квартири АДРЕСА_1 були завдані під час її залиття - 30.01.19 суду також не надано.

Таким чином, не надано позивачем і належних доказів на обґрунтування розміру матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок залиття квартири, яку позивач визначив у 88 834 грн.

Відповідно до чинного законодавства шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, однак, доказів вини ОСОБА_2 у заподіянні ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 88 834 грн. не надано, як не надано і доказів неправомірності її дій та наявності причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і шкодою,

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 1166 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта невідомі), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕП «ВД-Побут» (04071, М. Київ, вул. Межигірська, 28, ), про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення - 07.09.22.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук