Справа № 307/636/20
Провадження № 2/307/751/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Ваш Е.О., представника позивача - Немеша М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення лісового законодавства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Державне підприємство «Брустурянське лісомисливське господарство» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення лісового законодавства.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2020 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 липня 2019 року працівником державної лісової охорони майстром лісу Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» Жмурком Миколою Михайловичем у кварталі 16 виділі 15 Грушівського лісництва було виявлено самовільну рубку в кількості 2-х дерев породи «дуб», яку було вчинено ОСОБА_1 , 1987 року народження. Об`єм зрубаних дерев складає 15,18 м. куб.. По факту виявлення самовільною рубки складено акт про лісопорушення за № 6 від 11 липня 2019 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 зроблено розрахунок шкоди, розмір якої склав 81 104, 23 гривні, в тому числі 12 579, 63 гривні - рентна плата за деревину. Матеріали по лісопорушенню направлено для встановлення особи до Державного бюро розслідувань. У територіальному управлінні Державного бюро розслідувань завершено досудове розслідування кримінального провадження № 0000364 від 23 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. При проведенні слідчих дій 11 липня 2019 року встановлено особу громадянина ОСОБА_1 , яким скоєно лісопорушення та зроблено повторний замір пнів самовільно зрубаних дерев, внаслідок чого було уточнено розрахунок розміру шкоди, який склав 69 354, 10 гривні, а також таксова вартість відпуску дерев на корені, яка складає 12 579, 63 гривні. Під час розгляду справи показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що вони на прохання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомагали погружати та перевозити зрубану лісопродукцію на вантажному автомобілі, а бензопилою безпосередньо зрубував 2 дерева породи «дуб», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показував синові, які саме дерева слід зрубувати. Як на підставу позовних вимог посилається на ст. 63 Конституції України, ст. 105, ст. 107 Лісового кодексу України, Бюджетний кодекс України та просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяну державі шкоду в розмірі 69 354, 10 гривень та попенну плату в розмірі 12 579, 63 гривні, за місцем її заподіяння до місцевого бюджету Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, а судовий збір в розмірі 1 921, 00 гривень, просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство».

Представник відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - адвокат Кустрьо М.М. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що із направленого до ДП « Брустурянське ЛМГ» від Державного бюро розслідувань супровідного листа за № 03/1-15947 вих-19 від 09 листопада 2019 року та зазначених у супровідному листі додатків до нього не вбачається вказівки на те, що направляється такий лист для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної чи матеріальної відповідальності, що за результатами матеріалів досудового розслідування доведено, що рубку дерев скоїв саме ОСОБА_1 , а лише зазначено, що завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 90 КК України. Що стосується статті 90 КК України, то цією нормою кримінального кодексу передбачено порядок обчислення строків погашення судимості. У даному супровідному листі зазначено, що направляється Акт про лісопорушення від 11 липня 2019 року для подальшого прийняття рішення, але якого і відносно кого не зазначено та оскільки вказаний Акт про лісопорушення за № 6 від 11 липня 2019 року в графі «6. Лісопорушник» містить запис не відомий (припущення надається в поясненні), то позивачу необхідно було спочатку встановити особу лісопорушника, притягнути його за ст. 65 КУпАП до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення і в разі набрання законної сили рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП, тоді вже ставити питання про відшкодування винною особою шкоди, заподіяної самовільною рубкою дерев. Про те, що вже встановлено у процесі проведення слідчих дій особу лісопорушника і таким є ОСОБА_1 слідчий ДБР не вказує у своєму листі, на який посилається позивач. У вказаному супровідному листі слідчим ДБР прямо є зазначено, що «звертаю вашу увагу на невідповідність обрахунків об`ємів зрубаної деревини», бо навіть із наявних у справі матеріалів таке дійсно вбачається, у абзаці першому позовної заяви вказано про об`єм 15,18 м. куб., у складеному Акті про лісопорушення - 17,94 м.куб., а матеріалами досудового розслідування ні одного із цих об`ємів не підтверджено. У процесі досудового розслідування було здійснено огляд лісопродукції, детально описано сортименти і встановлено об`єм 2,593 м.куб., залишки (дрова) секвестровано на місці вчинення лісопорушення, їхній об`єм становить 2 м.куб., а відтак загальний об`єм становить 4,593 м.куб., а не 15,18 м.куб., як зазначено у позовній заяві, або 17,94 м.куб., як зазначено у Акті про лісопорушення. Так, у Акті про лісопорушення, у графі «9. Обсяг шкоди заподіяної лісопорушенням» вказано про два самовільно зрубані дерева породи «дуб», одне дерево діаметром пня 96 см., друге 110 см., маса деревини вказана 17, 94 м.куб. Згідно первинних матеріалів по складеному Акту про лісопорушення, додатком 2 до Акту значився документ «Перевод діаметра пня на висоту 1,3 м. в кв.16, виділ 15 Грушівського лісництва», вивчення якого показує, що по зазначеним по цьому Акту про лісопорушення пням двох дерев було здійснено перевод діаметра пня на висоту 1,3 м., за результатом чого встановлено, що діаметр пня 96 см. при переводі на висоту 1,3 м. складає діаметр 76 см., а діаметр пня 110 см. при переводі на висоту 1,3 м. складає діаметр 92 см., однак, після зміни у діаметрі пнів, встановлених за результатом направленого від слідчого ДБР протоколу огляду місця події від 11 липня 2019 року (102 та 106 см.) такого переводу на висоту 1,3 м. не проведено, що має істотне значення для визначення розміру шкоди. У зазначеному супровідному листі вказується як на додаток на Акт огляду деревини на 1 арк., але такого у матеріалах справи не має. У позовній заяві є посилання на те, що розраховано розмір шкоди у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року і при розрахунку визначення розміру шкоди позивачем застосовано коефіцієнт 3,95, хоча Додатком 1 до цієї постанови визначено, що за незаконне вирубування або пошкодження дерев до ступеня припинення росту розмір шкоди обчислюється за наведеною у цьому Додатку таксою, збільшеною у 3 рази, про застосування коефіцієнту 3,95 у вказаній постанові не зазначено. Також у другому абзаці позовної заяви є посилання на вказану вище Постанову Кабінету Міністрів № 665, та зазначено, що до уточнення розмір шкоди склав 81 104,23 гривні, в тому числі 12 579,63 гривні - рентна плата за деревину, а вже в прохальній частині позивач просить стягнути з відповідача розмір шкоди 69 354, 10 гривень та ще й додатково попенну плату в розмірі 12 579, 63 гривень, хоч вказана постанова КМУ не передбачає додаткове стягнення ще й попенної плати. Просить у позові відмовити.

Представник позивача Немеш М.Ф. в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та їх представник - адвокат Кустрьо М.М. в судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, хоча їх представник - адвокат Кустрьо М.М. належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджено розпискою для вручення в суді повістки про виклик до суду, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд уважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2019 року працівником державної лісової охорони майстром лісу Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» Жмурко Миколою Михайловичем у кварталі 16 виділі 15 Грушівського лісництва було виявлено самовільну рубку в кількості 2-х дерев породи «дуб», яку було вчинено невстановленою на той час особою. Об`єм зрубаних дерев складає 15,18 м. куб., про що було складено Акт про лісопорушення № 6 від 11 липня 2019 року .

З протоколу огляду місця події від 11 липня 2019 року, складеного слідчим першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань встановлено, що в Грушівському лісництві було виявлено два пні зрізаної деревини, один з яких був накритий шаром грунту біля 20 см. та діаметром 137 х 75 см, другий пень - діаметром 90 х 114 см.. Зі слів свідка ОСОБА_3 дерева, які росли на цих пнях були зрізані майстром лісу ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_1 , після чого деревина була покрижовна на метрові колоди та вивезена ним на автомобілі «ГАЗ- 66» до смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області.

Розмір шкоди, заподіяної лісовому господарству незаконною рубкою лісу, зокрема, рубкою двох сироростучих дерев породи дуб, загальною кубомасою 15, 18 м. куб., визначено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665, а також відповідно до Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами, яким розраховано формулу, де індекс інфляції на період вчинення незаконної порубки дерев породи дуб складав 109, 8 %, з нарахуванням до коефіцієнту 3, 95 індексу інфляції, та склав 69 354, 10 гривень, а попенна плата, нарахована на підставі ст. 256.3.1 Податкового кодексу України, становить 12 579, 63 гривні.

Згідно розпорядження № 03 від 20 лютого 2019 року, виданого директором ДП «Брустурянське ЛГ», при нарахуванні шкоди, заподіяної лісовому господарству на основі такс, затверджених постановою КМУ від 23 липня 2008 року за № 665, зобов`язано користуватися коефіцієнтом 3, 95.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що 11 липня 2019 року в кварталі 16 виділі 15 Грушівського лісництва ним було виявлено самовільну рубку в кількості 2-х дерев породи «дуб». Сусіди, які проживають недалеко, сказали, що було чутно звук бензопили, а потім вони бачили автомобіль «ГАЗ-66», під керуванням ОСОБА_3 та онука ОСОБА_1 ОСОБА_5 , який сказав, що дійсно його дід зі своїм сином зрубали ці дерева та попросив ці дерева погрузити та вивезти з лісу. Ним було складено Акт про лісопорушення № 6 від 11 липня 2019 року та направлено у Державне бюро розслідувань.

Свідок ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показали, що того дня вони разом приїхали на автомобілі «ГАЗ-66» в ліс. В лісі вже були молодший ОСОБА_1 , 1987 року народження, та його батько ОСОБА_1 , 1957 року народження. ОСОБА_1 , 1987 року народження, зрубав два дерева породи дуб, а його батько ОСОБА_1 , 1957 року народження, сам дерева не рубав, а тільки вказував своєму синові, які дерева слід зрубувати. Після цього, свідок ОСОБА_2 з обидвома Москалями, батьком та сином, погрузили деревину на вантажний автомобіль. В подальшому свідок ОСОБА_3 відвіз цю деревину в смт. Солотвино на фірму. Разом з ним у автомобілі їхав свідок ОСОБА_2 . В смт. Солотвино їх зупинили працівники поліції та ДБР, де забрали накладну та відгрузили деревину. Обидва Москалі, батько та син, з ними не поїхали, а залишилися в лісі.

Також судом встановлено, що позивачем направлено відповідачу ОСОБА_1 , 1987 року народження, пропозицію в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду в розмірі 69 354, 10 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що добровільно сума заподіяної шкоди відповідачем ОСОБА_1 , 1987 року народження, не компенсована.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно з частиною четвертою статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (стаття 107 ЛК України).

Незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню в установленому порядку. В разі неможливості вилучення незаконно добутої деревини та інших лісових ресурсів стягується їх вартість (стаття 108 ЛК України).

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, та у постанові Верховного суду від 06 лютого 2020 року у справі № 307/345/17.

Потерпіла особа має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Відповідно до ст. 47 ч.2 «б» та ч.4 «г» та ст.ст.68 ч.4, 69 ч.1 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, є джерелом формування Державного фонду охорони навколишнього природного середовища та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Таким чином, шкода, завдана внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів на території Грушівського старостинського округу Тересв"янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області у відповідності зі ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.29 ч.3 п.7 та ст.691 ч.1 п.4 Бюджетного кодексу України підлягає стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Грушівського старостинського округу Тересв"янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів.

У даному випадку відшкодуванню підлягає шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу, а не майнова шкода, заподіяна власнику (постійному користувачеві) лісу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Суд також вважає, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 1 921, 00 гривень судових витрат, що складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 18, 133-141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення лісового законодавства задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Грушівського старостинського округу Тересв"янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, за місцем заподіяння, шкоду, заподіяну внаслідок порушення лісового законодавства в розмірі 69 354, 10 гривень (Шістдесят дев`ять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 10 копійок)та попенну плату в розмірі 12 579, 63 гривень (Дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять гривень 63 копійки).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України судовий збір у розмірі 1 921, 00 гривень (Одну тисячу дев`ятсот двадцять один гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Позивач: Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України, місце знаходження: 90522, с. Лопухів, вул. Партизанська, 1, Тячівського району, Закарпатської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09 вересня 2022 року.

Головуючий: Сойма М.М.