ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/73/22 Справа № 199/2012/17 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Деркач Н.М.,

суддів: Городничої В.С., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (правонаступником якого, згідно ухвали Верховного Суду від 01 грудня 2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент") на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання іпотечного договору припиненим, про вилучення запису про іпотеку та зняття заборони відчуження предмету іпотеки, про зняття арешту , -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 02 жовтня 2007 року вона уклала з АКІБ «УкрСиббанк» іпотечний договір, який забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором від 02 жовтня 2007 року укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (після зміни прізвища - ОСОБА_3 ).

Предметом іпотеки є квартира, загальною площею 57,9 кв. м житловою площею 38,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 02 жовтня 2007 року, посвідченого нотаріусом, реєстровий № 9235.

18 жовтня 2011 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 835 551,68 грн. На виконання цього рішення державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на іпотечну квартиру.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених цим договором, АКІБ «УкрСиббанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами.

30 січня 2015 року кредитний договір припинився у зв`язку з повним виконанням позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, що підтверджується довідкою банку від 30 січня 2015 року. Проте, відповідачем не було розірвано договір іпотеки та не знято заборони відчуження предмету іпотеки.

Позивач посилалася на те, що не може в повній мірі здійснювати право власності на належне їй майно, а тому просила суд: визнати зобов`язання за договором іпотеки від 02 жовтня 2007 року таким, що припинило свою дію; вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав про предмет іпотеки за іпотечним договором; вилучити запис та зняти заборону відчуження предмету іпотеки за іпотечним договором; зняти арешт, накладений АНД ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на предмет іпотеки.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано таким, що припинив свою дію договір іпотеки від 02 жовтня 2007 року № 0/0/3, який був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 .

Вилучено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5767350, яке зареєстровано 02 жовтня 2007 року за № 5767350 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В. В., підстава обтяження - договір іпотеки № 9242 від 02 жовтня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В. В., об`єкт обтяження: квартира за адресою АДРЕСА_1 , номер РПВП 793350, власник ОСОБА_7 .

Вилучено запис про іпотеку у Державному реєстрі іпотек: реєстраційний номер обтяження 5933437, іпотека зареєстрована 30 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В. С. , підстава обтяження - договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, 08 грудня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г., об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВП 793350, власник ОСОБА_7 , іпотекодавець ОСОБА_7 , розмір основного зобов`язання 80 000 доларів США, строк виконання 02 жовтня 2028 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року залишено без змін рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки припиненим та вилучення записів скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та морального права. Так у матеріалах справи наявні сфальсифіковані документи, а саме - довідка, яка, нібито, видана ПАТ "Дельта Банк", про відсутність у кредитора фінансових та майнових претензій до позичальника.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що вважає її необгрунтованою та просить рішення суду залишити без змін /а.с. 112-114/.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки припиненим та вилучення записів залишити без змін з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між позивачем ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 на суму 80 000 доларів США, що еквівалентно 404 000 грн, строком до 01 жовтня 2028 року (а.с. 6-8).

02 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 0/0/3, на підставі якого у забезпечення виконання кредитного договору № 0 від 02 жовтня 2007 року та № від 02 жовтня 2007 року, іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , яка є власністю ОСОБА_2 (а. с. 9-10,16).

13 червня 2008 року ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 » ( а. с. 20).

З витягу з договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08 грудня 2011 року встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» продало, а ПАТ «Дельта Банк» купило права вимог за кредитами, у тому числі і за кредитом ОСОБА_2 (а. с. 11-14, 15).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на об`єкт обтяження квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 793350 зареєстровано 30 листопада 2012 року обтяження - іпотека, підстави обтяження - договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, посвідчений 08 грудня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Шевченко Д.Г., іпотекодавець ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що нею виконано умови кредитного договору, тому її зобов"язання за договором іпотеки є припиненими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основне зобов`язання за кредитним договором припинилось шляхом його виконання, оскільки відповідно до довідки ПАТ «Дельта Банк» від 30 січня 2015 року кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за договором від 02 жовтня 2007 року № 0, договір припинив свою дію з 30 січня 2015 року у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань перед кредитором за вказаним договором.

Відмовляючи у задоволенні вимоги позову про зняття арештів у ВП № 49598425 та у ВП № 35899862, які накладені на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що зняття арешту, який був накладений в межах виконавчого провадження, має вчинятися державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а не в межах судового розгляду цивільної справи про визнання іпотечного договору припиненим.

У цій частині рішення суду сторонами не оскаржувалося, тому колегією суддів його правильність в цій частині не перевіряється.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки припиненим та вилучення записів з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правовідносин (ч.2 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України), та інші підстави зазначені в ст.ст. 599 - 600, 601, 604 - 609 ЦК України та за відсутності інших підстав припинення зобов`язань передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Статтею 17 Закону "Про іпотеку" встановлено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмету іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію в майбутньому, але не скасовує сам факт укладання та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов`язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов`язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

За положенням статті 1 Закону України "Про іпотеку", частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 ЦК України, іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотрекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 ЦК України).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що, як на підставу для визнання договору іпотеки припиненим позивач посилалася на довідку ПАТ «Дельта Банк» від 30 січня 2015 року, згідно з якою кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за договором від 02 жовтня 2007 року № 0, договір припинив свою дію з 30 січня 2015 року у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань перед кредитором за вказаним договором.

При цьому, відповідач протягом розгляду справи неодноразово зазначав про недійсність такої довідки, спростовуючи її розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором. Крім того, відповідач посилався на те, що у матеріалах справи наявна лише копія такої довідки, оригінал якої у суді першої інстанції не оглядався.

На виконання вимог Верховного Суду, які містяться у постанові від 31 березня 2021 року у даній справі, апеляційним судом було витребувано у позивача ОСОБА_1 та оглянуто у судовому засіданні оригінал квитанції № 24110362 від 30 січня 2015 року про сплату ОСОБА_6 кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 02 жовтня 2007 року. (т.2 а.с.120) Оригінал зазначеної довідки не оглядався судом першої інстанції, оскільки справа була розглянута за відсутності сторін.

Крім того, ухвалою апеляційного суду від 01 грудня 2021 року витребувано первинні документи, на підставі яких відбулося погашення кредитного договору. (т.2 а.с.97-99)

На виконання зазначеної ухвали апеляційного суду відповідач ТОВ "ФК "Інвент" повідомило про те, що АТ "Дельта Банк" не передавало їм первинні документи, на підставі яких відбулося погашення указаного кредитного договору. (т.2 а.с.102-104)

При цьому, відповідачем надано до суду лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" від 21.02.2022 року, згідно з яким платіж у сумі 25 000 доларів США від 30 січня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним 02 жовтня 2007 року з ОСОБА_6 до АТ "Дельта Банк" не надходив. (т.3 а.с.2)

Ухвалою апеляційного суду від 16 березня 2022 року за клопотанням ТОВ "ФК "Інвент" у справі призначено судову технічну експертизу квитанції № 24110362 від 30 січня 2015 року про сплату ОСОБА_6 кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 02 жовтня 2007 року. (т.3 а.с.174-180)

03 травня 2022 року до апеляційного суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для виконання судової експертизи, яке було задоволено ухвалою апеляційного суду від 26 травня 2022 року. (т.3 а.с. 210-214)

Даною ухвалою витребувано у позивача оригінал квитанції від 30 січня 2015 року та в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" - додаткові документи, зазначені експертом у клопотанні.

Станом на 07 вересня 2022 року до апеляційного суду не надійшли затребувані матеріали від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк".

Крім того, листом від 29 липня 2022 року, який надійшов до суду 08 серпня 2022 року, експертна установа повідомила апеляційний суд про те, що станом на 22 липня 2022 року клопотання експерта про надання додаткових матеріалів не виконано, кошти за проведення експертизи до установи не надійшли, у зв"язку з чим наглядове провадження № 1232/1287-22 про проведення судової технічної експертизи у даній справі закрито.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів.

Згідно зі статтею 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Під час розгляду справи ухвалою суду апеляційної інстанції, за клопотанням відповідача призначалась судова технічна експертиза з покладанням витрат за проведення експертизи на ТОВ "ФК "Інвент".

Вказана експертиза проведена не була, оскільки відповідачем її проведення не оплачено, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" не надано додаткові матеріали згідно клопотання.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції надано сторонам процесуальну можливість реалізувати своє право на доведення позовних вимог та надання заперечень проти них.

Так, матеріалами справи встановлено, що судова експертиза, про призначення якої просив відповідач, проведена не була у зв"язку з відсутністю її оплати та додаткових матеріалів згідно клопотання експерта, що є підставою для відхилення заперечень відповідача проти позову.

Оскільки судова технічна експертиза так і не була проведена, справжність і дійсність квитанції від 30 січня 2015 року експертом не досліджувалася.

При цьому, оригінал квитанції оглядався колегією суддів у судовому засіданні.

Доказів не внесення ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 25 000 доларів США на погашення заборгованості за кредитом відповідачем не надано, у зв"язку з чим доводи апеляційної скарги є безпідставними та висновків суду про наявність підстав для визнання договору іпотеки припиненим та скасування на підставі цього записів про іпотеку не спростовують.

За наведених обставин колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції в тій частині, яка переглядається, правильним, законним та обгрунтованим. Визнавши договір іпотеки припиненим, суд першої інстанції дійшов також правильного висновку про наявність правових підстав для скасування записів про іпотеку.

Що стосується розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, наданим відповідачем, то вони не можуть бути належним доказом не внесення позивачем грошових коштів у сумі 25 000 доларів США, оскільки не є первинним документом у розумінні статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, дослідивши усі зібрані у справі докази та надавши їм належну правову оцінку у сукупності, не обмежуючись лише довідкою про відсутність у банку майнових претензій за спірним кредитним договором до позивачки, беручи до уваги відсутність доказів не внесення позивачем грошових коштів у сумі 25 000 доларів США, тобто повного виконання кредитного договору, що стало підставою для визнання договору іпотеки припиненим та скасування записів про іпотеку, вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки припиненим та вилучення записів залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (правонаступником якого, згідно ухвали Верховного Суду від 01 грудня 2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент") залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки припиненим та вилучення записів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

В.С. Городнича

М.М. Пищида