У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом керівника Ужгородської місцевої прокуратури Кириленка Д. до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення Ужгородської міської ради, скасування запису державної реєстрації права власності та свідоцтва на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :34:001:0235 площею 0,0300 га,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за вищевказаним позовом.

26.08.2022 від керівника Ужгородської окружної прокуратури Домніцького Ю. надійшла заява про зміну заходів забезпечення позову, так як вжиті заходи забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки є недостатніми, на такій будується 3-поверховий об`єкт нерухомості комерційного призначення, зведення якого може утруднити реальне виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В судове засідання сторони не з`явилися, від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Леміша О.О. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, однак суд керується ч. 2 ст. 156 ЦПК України відповідно до якої питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Предметом позову є земельна ділянка за кадастровим номером :34:001:023.

05.10.2018 судом постановлено ухвалу, якою заяву керівника Ужгородської місцевої прокуратури Кириленка Д. про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :34:001:0235 площею 0,0300 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

З аналізу статей 149 - 150 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Тобто метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

В розглядуваному випадку, за твердженням сторони позивача, наявний захід забезпечення позову арешт земельної ділянки є неефективним, так як на такій будується 3-поверховий об`єкт нерухомості комерційного призначення.

Означене знайшло своє відображення на фотознімках, доданих до розглядуваної заяви.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим

Вивчивши заяву про зміну забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, враховуючи те, що між сторонами є дійсний спір, який перебуває на розгляді в суді, наявний захід забезпечення позову є неефективним, оскільки не упереджує несумлінні дії зі сторони відповідача, зокрема щодо забудови земельної ділянки, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення у вигляді заборони вчиняти певні дії з/на означеній земельній ділянці, може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, у разі ухвалення такого про задоволення позовних вимог, а відтак розглядувана заява підлягає до задоволення.

Суд зауважує, що заходи забезпечення позову завжди певним чином обмежують правомочності власника майна. Разом з тим, вжиття таких заходів забезпечення позову завжди переслідує вагомий суспільний інтерес, а саме забезпечення можливості у майбутньому виконання судового рішення. Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, за наявності для цього підстав, загалом не порушує право особи, в даному випадку відповідача ОСОБА_1 , на вільне володіння майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Змінити захід забезпечення позову, вжитий у справі №308/11270/18 за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2018, з «Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :34:001:0235 площею 0,0300 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 » на «Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :34:001:0235 площею 0,0300 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та іншим особам здійснювати дії щодо відчуження, забудови, зміни конфігурації, передачі у заставу, передачі на правах суперфіцію або іншого користування земельної ділянки за кадастровим номером :34:001:0235.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали судуякщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов