ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4548/22 Справа № 188/644/21 Суддя у 1-й інстанції - Ніколаєва І. К. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 лютого 2020 року АТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі рішення щодо надання кредиту було погоджено відповідачу надання кредитних коштів та видано банківську картку. 12 лютого 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5118, відповідно до якого банк надає відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлений договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Умовами кредитного договору передбачено, що банк надає відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 74 400 грн. строком на 60 місяців, кінцева дата повернення якого 12 лютого 2025 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 12.02.2020 року по 11.06.2021 року 5% від суми кредиту; з 12.06.2021 року по 11.09.2022 року 4% від суми кредиту; з 12.09.2022 року по 11.12.2023 року 3% від суми кредиту; з 12.12.2023 року по 12.02.2025 року 1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту станом на 30 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 113 639,08 грн., що складається з: - залишок строкового кредиту: - 72630, 11 грн; - залишок простроченого кредиту 1011.37 грн; - залишок прострочених відсотків - 0.47 грн; - залишок прострочених комісій - 39 997, 13 грн.

До теперішнього часу сума боргу за кредитним договором №5118 від 12.02.2020 року відповідачем не погашена.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором №5118 від 12.02.2020 року у розмірі 113639 грн. 08 коп. та судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства « БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованість в розмірі 72 630 гривень 11 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства « БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» витрати, що складаються з судового збору в сумі 1450, 98 гривні.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині відмовлених позовних вимогах скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.02.2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5118 від 12 лютого 2020 року, відповідно до якого банк надає відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлений договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі.

Умовами кредитного договору передбачено, що банк надає відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 74 400 грн. строком на 60 місяців, кінцева дата повернення якого 12 лютого 2025 року.

Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 12.02.2020 року по 11.06.2021 року 5% від суми кредиту; з 12.06.2021 року по 11.09.2022 року 4% від суми кредиту; з 12.09.2022 року по 11.12.2023 року 3% від суми кредиту; з 12.12.2023 року по 12.02.2025 року 1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних.

Паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою, Промо зі страховкою (25-75)» передбачено реальну річну процентну ставку, відсотки річних 106,73%.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором №5118 від 12 лютого 2020 року вбачається, що станом на 30 квітня 2021 року заборгованість по ньому становить 113 639,08 грн., що складається з: - залишок строкового кредиту: - 72630, 11 грн; - залишок простроченого кредиту 1011.37 грн; - залишок прострочених відсотків - 0.47 грн; - залишок прострочених комісій - 39 997, 13 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення залишку простроченого кредиту, прострочених відсотків та прострочених комісій, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5118 від 12 лютого 2020 року, згідно якого банком надано грошові кошти в сумі 74400 грн строком на 60 місяців.

Крім того, Паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою, Промо зі страховкою (25-75)» передбачено реальну річну процентну ставку, відсотки річних 106,73%, з якою відповідач ознайомився та підписав.

Відповідачем вимоги договору не виконані, грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі не повернуто, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, станом на 30 квітня 2021 року заборгованість по ньому становить 113 639,08 грн., що складається з: - залишок строкового кредиту: - 72630, 11 грн; - залишок простроченого кредиту 1011.37 грн; - залишок прострочених відсотків - 0.47 грн; - залишок прострочених комісій - 39 997, 13 грн.

Враховуючи, що відповідач не належним чином сплачує щомісячні платежі за кредитом, суд доходить висновку про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок повернення суми кредиту та процентів за користування ним.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Банк Кредит Дніпро» не повернуті, колегія суддів вважає запотрібне стягнути залишок простроченого кредиту у розмірі 1011,37 грн та залишок прострочених відсотків - 0.47 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 залишку прострочених комісій в розмірі 39 997,13 грн, суд зазначає таке.

Частинами 1, 3 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Кредитний договір №5118 від 12 лютого 2020 року, укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 є споживчим кредитом, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі.

Статтею 20 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено вичерпний перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), за які Банк має право отримувати (стягувати) комісію що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а саме:

1) договір оцінки майна споживача з метою визначення його кредитоспроможності;

2) договір оцінки майна споживача, що використовується для забезпечення виконання ним зобов`язань за договором про споживчий кредит;

3) договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит;

4) договір відкриття банківського рахунку, необхідного для отримання чи обслуговування наданого кредиту;

5) договори про надання нотаріальних та інших додаткових чи супутніх послуг у разі, якщо вони необхідні для укладення договору про споживчий кредит.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору №5118 від 12 лютого 2020 року року, зокрема, встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 12.02.2020 року по 11.06.2021 року 5% від суми кредиту; з 12.06.2021 року по 11.09.2022 року 4% від суми кредиту; з 12.09.2022 року по 11.12.2023 року 3% від суми кредиту; з 12.12.2023 року по 12.02.2025 року 1,95% від суми кредиту.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною 3 вказаної вище статті визначено перелік несправедливих умов договору. А відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача (частина 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення вищевказаного кредитного договору, дано визначення терміну послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як плата за обслуговування кредиту, не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання кредиту, у зв`язку із укладенням кредитного договору, відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту - позичальнику.

Виходячи з викладеного, встановивши, що пунктом 1.2 кредитного договору №5118 від 12 лютого 2020 року, зокрема, встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 12.02.2020 року по 11.06.2021 року 5% від суми кредиту; з 12.06.2021 року по 11.09.2022 року 4% від суми кредиту; з 12.09.2022 року по 11.12.2023 року 3% від суми кредиту; з 12.12.2023 року по 12.02.2025 року 1,95% від суми кредиту, приймаючи до уваги, що надання інших послуг за вказану комісію (плата за обслуговування кредиту) умовами кредитного договору не погоджено, - колегія дійшла висновку, що зазначений вище пункт правочину щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту є нікчемним в силу закону з моменту його укладення, а отже таким, що не створює юридичних наслідків для сторін, тому не потребує визнання його недійсним.

За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією.

Посилання апелянта на те, що з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» банкам надано право включати до договору споживчого кредиту витрати, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту у вигляді комісії, не спростовує викладених вище висновків щодо необхідності врахування також положень Закону України «Про захист прав споживачів» та, зокрема, обґрунтування переліку надання послуг споживачу, за які йому встановлено обов`язок, окрім оплати процентів за користування кредитом, сплатити комісію.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №5118 від 12 лютого 2020 року, у розмірі 1011,84 грн, з яких: 1011,37 грн залишок простроченого кредиту; 0,47 грн - залишок прострочених відсотків. У задоволенні позовних вимог про стягнення залишку прострочених комісій слід відмовити, оскільки пункт правочину щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту є нікчемним.

За таких обставин рішення суду слід змінити в частині стягнення розміру судового збору, з 1450,98 грн до 1471,03 грн

На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 84,02 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2022 року в частині відмови у стягненні заборгованості залишку простроченого кредиту, прострочених відсотків та прострочених комісій скасувати.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»заборгованість за кредитним договором №5118 від 12 лютого 2020 року у розмірі 1011,84 грн, з яких: заборгованість залишку простроченого кредиту в сумі 1011,37 грн; прострочених відсотків в сумі 0,47 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення прострочених комісій відмовити.

Змінити рішення суду в частині стягнення розміру судового збору з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», збільшивши цей розмір з 1450,98 грн до 1471,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 84.02 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: