Справа № 136/935/22
провадження № 2/136/255/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої поміж іншого майна увійшов житловий будинок із погосподарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Позивач, будучи рідним сином спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняв, шляхом звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту в межах визначеного законодавцем строку. Інші спадкоємці відсутні. На частину майна, що увійшло до спадкової маси, на ім`я позивача нотаріусом було видано свідоцтва, утім на вищевказаний об`єкт нерухомості нотаріус відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки вказаний житловий будинок мав статус колгоспного двору, тому є об`єктом спільної сумісно власності, а визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представляється за можливе, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзив, утім голова Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області у заяві, що направив до суду вказав про визнання позовних вимог, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 15.07.2022 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням позивача витребувано з нотаріальної установи матеріали спадкової справи №79/2021, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у заявленому обсязі, просив задовольнити.

З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, скориставшись своїми правами, тому суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 №79/2021, встановлено, що своїм правом на спадкування скористався позивач - син спадкодавця ОСОБА_1 , що підтверджується заявою про прийняття спадщини, свідоцтвом про його народження, паспортом громадянина України.

Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району від 30.05.2022 за №547 (а.с.15) ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , інші особи відсутні.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2 , спадщину прийняв, отож вона йому належить з моменту відкриття спадщини.

26.05.2022 Постановою державного нотаріуса Липовецької держаної нотаріальної контори Кицюка О.П. за № 02-31/172 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 з тих підстав, що він належав до колгоспного двору, був об`єктом спільної сумісної власності та нотаріусу не представилось за можливе визначити, яка частка належала спадкодавцеві(а.с. 14).

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справі про спадкування" №7 від 30.05.2008, вказано, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району від 30.05.2022 за №546 (а.с.15) станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору був ОСОБА_2 , який проживав та був зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який відносився до категорії колгоспних дворів. Інших членів колгоспного двору не було.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Вахніської сільської ради 3 сесії 7 скликання від 29.12.2015 "Про перейменування вулиць села Вахнівка та села Журава" (а.с. 11,12) , вулицю Кірова перейменовано на вулицю Свободи.

Відповідно до довідки видано

старостою Вахнівського старостинського округу (а.с.10 Спадкової справи), житловий будинок за АДРЕСА_1 , 1960 року побудови, за відомостями органу місцевого самоврядування відповідно до записів погосподарських книг за 1991-1995 роки належав ОСОБА_2 та мав статус колгоспного двору.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Факт належності зазначеного вище житлового будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 підтверджено належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 120 ЦК Української PCP 1964 майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 ЦК Української PCP 1964 володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.2005 (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п."а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні.

Зібрані у справі докази підтверджують, що спірний об`єкт нерухомості належав одній особі, яка була його одноосібним власником ОСОБА_2 ..

Позивач спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 прийняв, у тому числі у вигляді житлового будинку, що є предметом спору, інші спадкоємці відсутні. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості за наведених вище підстав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місце знаходження: вул. Миру, 42, смт Турбів, Вінницького району, Вінницької області, 22513, ЄДРПОУ - 04326230) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок (загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 19,8 кв.м.) із усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Світлана ШПОРТУН