Справа № 638/8771/21
Провадження № 2/638/2237/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання позивача представника позивача відповідача представника відповідача- ОСОБА_14, - ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Житлового кооперативу «Оазис-4», третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання довідки недійсною, скасування реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , Житлового кооперативу «Оазис-4» (далі - ЖК «Оазис-4»), третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання довідки недійсною, скасування реєстрації права власності, в якому просила суд визнати недійсною довідку про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі № 3 від 09.03.2021 року, видану ЖК «Оазис-4», скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Жовтневої районної ради народних депутатів м. Харкова від 28.08.1982 року № 18 на ім`я ОСОБА_6 було видано ордер серії Б № 12768 від 17.07.1984 року на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 39,58 кв.м. (далі - квартира АДРЕСА_2 ), сім`я якого складалась з 4 осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (прізвище після зміни - ОСОБА_8 ).

На підставі довідки про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі від 09.03.2021 року, виданої ЖК «Оазис-4», ОСОБА_4 зареєстрував за собою право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_2 , як член сім`ї відповідача, з 1992 року, не надавала свою згоду на приватизацію відповідачем квартири АДРЕСА_2 , від приватизації на своє ім`я не відмовлялась, діями відповідача порушено належне ОСОБА_2 право на приватизацію частини квартири, яка була на підставі ордеру видана на родину, яка складалася з 4 осіб.

27 липня 2021 року ОСОБА_4 подано до суду відзив на позов, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити з підстави його необґрунтованості та безпідставності. Зазначені в позові нормативні акти, якими позивач обґрунтовує вимоги, не регулюють спірні правовідносини.

Зважаючи на те, що відповідач 21 серпня 1981 року уклав шлюб з ОСОБА_10 та його сім`я складалась з 4 осіб, з метою покращення умов життя, рішенням районної ради народних депутатів 25.08.1982 року на ім`я ОСОБА_4 видано ордер про право зайняття кооперативної трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка перебувала у власності ЖК «Оазис-4».

Відповідач як член кооперативу сплатив в повному обсязі пайовий внесок, зважаючи на що правомірно оформив право власності на квартиру на своє ім`я, будь-які права позивача порушені не були.

27 серпня 2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що один з пайових внесків був сплачений не відповідачем, а його дружиною ОСОБА_11 . Спірна квартира АДРЕСА_2 не належала ЖК «Оазис-4» на праві власності, а була державною власністю.

27 липня 2021 року представником третьої особи - Департаменту реєстрації Харківської міської ради подано до суду пояснення, в яких зазначив, що державним реєстратором Департаменту було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру на підставі довідки про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі від 09.03.2021 року № 3, виданої ЖК «Оазис-4».

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові та відповіді на відзив.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, також надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позов.

Представники ЖК «Оазис-4» та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд відмовляє у задоволенні позову, зважаючи на наступне.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_8 (позивач), батько - ОСОБА_12 , мати - ОСОБА_10 .

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 16.12.2005 року зареєстровано шлюб. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінено прізвище на « ОСОБА_9 ».

21.08.1981 року між ОСОБА_4 (відповідачем) та ОСОБА_10 (мати позивача) зареєстровано шлюб.

17.07.1984 року на підставі рішення виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Харкова від 25.08.1982 року на ім`я ОСОБА_4 видано ордер № 12768 серії Б на право зайняття трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 (далі - ордер).

Відповідно до змісту ордеру склад сім`ї ОСОБА_4 складався з 4 осіб: батька ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_11 та доньок ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Згідно із Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_4 . Право власності зареєстровано 10.03.2021 року на підставі виданої ЖК «Оазис-4» довідки про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Відповідно довідок ЖК «Оазис-4» № 2 від 21.02.2021 року та № 3 від 09.03.2021 року ОСОБА_4 є членом ЖК «Оазис-4» з 12.12.1984 року, вартість квартири АДРЕСА_2 виплачена повністю у розмірі 12191,42 руб., перший пайовий внесок виплачений 17.06.1982 року в сумі 4600,00 руб., останній правовий внесок виплачений у повному обсязі 15.061992 року, заборгованості за позикою немає. Житловий будинок АДРЕСА_3 прийнято до експлуатації згідно акту державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації об`єкта нерухомого майна № 237-5 від 29.06.1984 року.

Згідно із квитанцією від 13.08.1982 року ОСОБА_4 внесено на рахунок ЖК «Оазис-4» пайовий внесок в розмірі 4485,00 руб.

Відповідно до квитанції від 20.121991 року ОСОБА_11 внесено на рахунок ЖК «Оазис-4» пайовий внесок в розмірі 4909,00 руб.

Відповідно до переліку утворених житлово-будівельних кооперативів від 23.12.1981 року в 339 «а» мікрорайоні Олексіївського жилмасиву розташований будинок ЖСК «Оазис-4».

30.06.1984 року рішенням Виконкому Харківської Ради народних депутатів затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівельного об`єкту житлового будинку по АДРЕСА_3 . Замовником є УКСом Міськвиконкому для ЖК «Оазис-4».

Таким чином зі змісту досліджених довідок, квитанцій, переліку та рішення Виконкому Харківської Ради народних депутатів вбачається, що ОСОБА_4 був членом кооперативу ЖК «Оазис-4», будинок, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 , належав кооперативу ЖК «Оазис-4» та не відносився до категорії державного житла, зважаючи на що квартира АДРЕСА_2 також була кооперативною.

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи позивача щодо порушення діями відповідача належного ОСОБА_2 права на приватизацію частини кооперативної квартири, яка була на підставі ордеру видана на родину, яка складалася з 4 осіб, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 284 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Метою створення ЖБК є будівництво житлового будинку та забезпечення членів кооперативу та їх сімей житлом в ньому. Діють кооперативи на підставі статуту, який підлягає реєстрації в місцевому виконкомі. Член кооперативу робить вступний внесок, а в подальшому оплачує ще й пайові внески, в розмірі визначеному статутом. За це він отримуєв безкоштовне користування квартиру для проживання разом з родиною.

Процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульована Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 80 Порядку для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалось у результаті діяльності кооперативу подаються: довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію державного житла мають всіма члени сім`ї наймача, які постійно проживають (зареєстровані) в квартирі.

Проте, з правового аналізу ст. 284 ЦК України вбачається, що в кооперативі право власності на жилу площу після виплати паю набуває тільки член кооперативу.

Якщо пай виплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя. При поділі майна подружжя один з подружжя, який перебував у шлюбі і брав участь у виплаті пайового внеску, може отримати свою частку в праві на квартиру або за спільною згодою, або через суд. Права дітей в даному випадку захищені тільки на проживання в цій квартирі.

У той же час, член кооперативу має право передати свій пай іншому члену сім`ї, якщо це передбачено статутом даного кооперативу. Так, в Примірному статуті ЖБК передбачено, що член ЖБК має право за згодою загальних зборів членів кооперативу передати свій пай будь-кому з членів сім`ї, який проживає разом з ним і досяг 18 років (вступив в шлюб або влаштувався на роботу до досягнення цього віку. Пай , що є спільною сумісною власністю подружжя може бути переданий іншому членові сім`ї тільки за згодою чоловіка (дружини).

Зважаючи на те, що позивач не є членом ЖК «Оазис-4», а відповідачем та його померлою дружиною, за її життя, не було передано позивачу як члену сім`ї пай, правові підстави для подальшого оформлення позивачем права власності на частку вказаної квартири АДРЕСА_2 шляхом приватизації відсутні. Зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_2 була кооперативною, а не державною, в даному випадку права позивача захищені тільки на проживання в цій квартирі як члена сім`ї учасника кооперативу.

Щодо позивних вимог про визнання недійсною довідки про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі № 3 від 09.03.2021 року, видану ЖК «Оазис-4», то суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивачем не надано доказів, з яких вбачається існування правових підстав для визнання недійсною вказаної вище довідки.

Зважаючи на те, що суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсною довідки про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, правові підстави для скасування реєстрації право власності, зареєстрованого за відповідачем на підставі цієї довідки, також відсутні, оскільки дана позовна вимога є похідною від первісної вимоги про визнання недійсною довідки.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Житлового кооперативу «Оазис-4», третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання довідки недійсною, скасування реєстрації права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Поволяєва