Справа №489/3144/21
Провадження №2/489/1836/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 вересня 2022 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Підгайною Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазонова Маргарита Борисівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом
Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з тим, ОСОБА_3 були втрачені оригінали свідоцтва про право власності на житло, а отримати дублікат може лише власник. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з явною невідповідністю відомостей про об`єкт нерухомого майна. Житловий будинок АДРЕСА_2 , власником 4/25 частки якого була її бабуся ОСОБА_3 , було реконструйовано в багатоквартирний будинок та 21.01.2019 речове право на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3 на праві приватної власності. Саме по собі не присвоєння окремої поштової адреси частині житлового будинку (4/25) по АДРЕСА_2 , не позбавляє її права на спадкування вказаного майна за законом. Крім того, починаючи з березня 2018 року вона проживала зі своєю бабусею ОСОБА_3 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, вона фактично прийняла спадщину, вступив у володіння та управління спадковим майном, що належало її бабусі.
Ухвалою суду від 27.05.2021, позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 18.06.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано докази.
Ухвалою суду від 09.11.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_3 належала на праві приватної спільної часткової власності 4/25 частки житлового будинку АДРЕСА_2 з прилеглою до нього часткою господарських та побутових будівель та споруд на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2006, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Савченко І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 5-1396.
Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.02.2007.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2019, право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,2 кв. м., житловою площею 16,1 кв. м. належить ОСОБА_3 на підставі: технічного паспорта б/н від 30.04.2018 виданого ТОВ «Міжрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації»; свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2006, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Савченко І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 5-1396.
Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 28.11.2020.
З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_3 зареєструвала шлюб 08 січня 1961 року та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Згідно довідки від 20.08.1985, ОСОБА_5 15 квітня 1983 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », який був розірваний 14 серпня 1985 року на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 та змінено прізвище на « ОСОБА_5 ».
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого 28.10.2020, ОСОБА_8 зареєструвала шлюб 17 грудня 2011 року та змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».
Отже, ОСОБА_10 є рідною онукою ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 .
15 вересня 2020 року ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сазонової М.Б. з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_10 .
15 вересня 2020 року ОСОБА_10 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сазонової М.Б. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 16.11.2020 за вих. № 6488/02.02.01-40/14/20, виконавчим комітетом міської ради не приймалися рішення, щодо присвоєння окремої поштової адреси частині житлового будинку (4/25) по АДРЕСА_2 .
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сазонової М.Б. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2021, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з явною невідповідністю відомостей про об`єкт нерухомого майна, власником якого на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого ОСОБА_11 , державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори 25.12.2006 за номером 5-1396 є спадкодавець ОСОБА_3 та відомостями про об`єкт нерухомого майна, право на яке зареєстроване за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав.
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 29/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (СР № 66413150).
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближнього ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазонова Маргарита Борисівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазонова Маргарита Борисівна, юридична адреса: АДРЕСА_4 .
Суддя Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «07» вересня 2022 року.