Справа № 523/9953/17
Провадження №2/523/1670/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 21 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимого щодо предмету спору на стороні відповідача - Юридичний департамент Одеської міської ради, Державний реєстратор Бахова Вікторія Іванівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської Ради , Одеська міська Рада

про виділ в натурі частки із спільної часткової власності, про припинення права спільної часткової власності, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом демонтажу, про скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ:

Підстави позовних вимог.

В липні 2017р. до Суворовського районного суду м.Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про виділення частки у спільній частковій власності в натурі, зобов`язання вчинення певних дій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалась на наступні обставини. Так ОСОБА_4 є власником 13/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що складаються з приміщень під №2 в літ. А, а саме 2-х житлових кімнат, площею 24,7кв.м, кухні 8,9кв.м і підсобних приміщень сарай літ. «В» і убиральня літ.Ж, 13/25 огорожі №1-8, розташованих на земельній ділянці площею 359кв.м. Вказана власність була передана позивачці від попереднього власника з вказівкою, що саме ці приміщення передаються їй , на підставі договору дарування від 1 грудня 2012р..

Співвласнику ОСОБА_3 належить 12/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що складаються з приміщень під №1 в літ.А. і гаража літ.Б, 12/25 частин огорожі 1-8.

Частини співвласників мають самостійні виходи, а також фактично розподілена територія двору.

Позивачка стверджує, що понад рік відповідачка перешкоджає разом із своїм сином в користуванні належній позивачці частиною будинку, протиправно встановивши двері зі свого гаражу літ.Б. на її ділянку, при цьому, перелазять через паркан і спричиняють шкоду її майну, розбиваючи цеглу, якою вона закладала їх двері і заливаючи замок у хвіртці клеєм.

Позивачка двічі викликала поліцію, однак відповідачка з сином на це не звертають уваги, погрожують її судовим процесом та відібранням у неї земельної ділянки та підсобних приміщень.

Вищевказані неправомірні дії відповідачки та її сина спричиняють їй моральні страждання.

За твердженням позивачки, між співвласниками понад 30 років склався певний порядок користування земельною ділянкою, проте цей порядок порушує відповідачка.

На підставі викладеного, позивачка просила виділити їй в окрему одиницю в натурі належні їй на праві власності 13/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 1-3)

В процесі розгляд справи позивачка доповнила позовні вимоги та просила додатково зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати двері з гаражу літ. «Б» та її земельну ділянку, закласти утворений пройм в стені, та не перешкоджати їй у користуванні власністю. (Т.1, а.с. 89-90)

29 січня 2020р. в суд надійшла уточнені позовні вимоги від позивачки ОСОБА_1 , в якій вона просить

1.Визнати незаконною і скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 , як окремої одиниці, здійснену 11 червня 2018р. реєстратором Баховою Вікторією Іванівною за № 26637134.

2.Виділити позивачці в окрему одиницю в натурі належні на праві власності 13/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 - визнати право власності на житловий будинок літ.А, загальною площею 33,6кв.м, житловою площею 24,7кв.м, , що складається з приміщень № 2-1 - житлова площею 9, 0кв.м, №2-2 - житлова площею 15, 7кв.м, №2-3 - кухня площею 8, 9кв.м, сарай літ.В, убиральня літ.Ж, розташовані на земельній ділянці площею 0, 0197га по АДРЕСА_1 .

3.Припинити право спільної часткової власності з домоволодінням АДРЕСА_1 .

4.Зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати двері з гаражу літ.Б на земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 площею 0,0197га, закласти утворений пройм в стіні гаражу літ.Б, не перешкоджати позивачці в користуванні власністю в будинку АДРЕСА_1 .

5.Стягнути з ОСОБА_2 витрати на оплату судових зборів, витрати за надання КП БТІ Одеської міської ради копій 2-х інвентаризаційних справ, оплату проведення експертизи 5000грн, за геодезичні вишукування 4000грн. та інші судові витрати. (Т.3, а.с. 29-31)

Рух справи:

Ухвалою суду від 17.08.2017р. було відкрито провадження по справі. (Т.1, а.с. 23)

14.02.2018р. до суду надійшла заява від представника позивача щодо заміни неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_2 . (Т.1, а.с. 86)

Ухвалою суду від 14.02.2018р. було замінено первісного відповідача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 . (Т.1, ас. 93

Окрім того, представником позивача надано нову редакцію позовної заяви. (Т.1, а.с. 89-90)

22.08.2018р. від представника позивача надійшло клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи. (Т.1, а.с. 142-143)

Ухвалою суду від 10.12.2018р. (суддя Бабаков В.П.) було закрито провадження по справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору. (Т.1, а.с. 170)

Вищевказана ухвала суду була оскаржена ОСОБА_1 до апеляційного суду. (Т.1, а.с. 174)

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.07.2019р. ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 03.07.2019р. було скасовано, а справу передано для продовження розгляду справи. (Т.1, а.с. 242-243)

Автоматизованою системою документообігу справу було розподілено судді Кисельову В.К. (Т.3,а.с. 1-4)

Ухвалою суду від 31.07.2019р. судом було відкрите загальне провадження по справі. (Т.3, а.с. 5-7)

Ухвалою суду від 17.09.2019р. (суддя Сувертак І.В.) дану справу було об`єднано з матеріалами цивільної справи №523/18280/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор юридичного департаменту Одеської міської Ради Бахова В.І. про визнання незаконною реєстрації та її скасування. Справу передано на розгляд судді Кисельову В.К. (Т.2, а.с. 250-251)

Ухвалою суду від 04.02.2020р. було прийнято до розгляду уточнену редакцію позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання незаконною реєстрації права власності та її скасування, про виділ в натурі частки із спільної часткової власності, про припинення права спільної часткової власності, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом демонтажу, а також залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимого щодо предмету спору на стороні відповідача - Юридичний департамент Одеської міської ради , Державний реєстратор Бахова Вікторія Іванівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської Ради , Одеську міську Раду. (Т.3, а.с. 38-39)

Ухвалою суду від 18.02.2020р. судом було закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. (Т.3, а.с. 45)

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В процесі розгляду справи представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Голєва С.В. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що позивачка не має можливості виділити належну їй частку у праві спільної часткової власності у самостійну одиницю. Окрім того, між сторонами існує суперечка щодо порядку користування земельною ділянкою. Представник позивача вважає, що відповідачка безпідставно зареєструвала право власності на належні їй господарські споруди, а також самочинно встановлені двері у гаражу, через які має можливість перебувати на земельній ділянці, якою користується позивачка.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вона багато років користується належним їй будинком АДРЕСА_1 . Між колишніми власниками була досягнута домовленість щодо порядку користування будинком та господарськими будівлями. Однак після переходу права власності до позивачки ОСОБА_1 , остання вирішили претендувати на її господарські будівлі.

Представники Юридичного департаменту Одеської міської ради, Державний реєстратор Бахова Вікторія Іванівна, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської Ради , Одеської міської Ради в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини.

Вивченням архівної інвентаризаційної справи встановлене наступне.

Вперше реєстрація спірного будинку відбулась на підставі договору на право забудови від 30.01.1928р., відповідно до якого ОСОБА_5 під забудову виділялась земельна ділянка, що знаходиться по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . (Т.1, а.с. 37)

Перша інвентаризація здійснюється 17.11.1949р., з якої убачається, що АДРЕСА_4 наявний будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «а», надвірними спорудами літ. «Г» та літ. «В», «Б»., площа земельної ділянки 359 кв.м.. (Т.1, а.с. 36)

Згідно даних інвентаризації за 1965р., вже залишились надвірні споруди літ. «В» та літ. «Б», а також фактично наявні дані щодо наявності паркану, що відділяє дві частини будинку. (Т.1., а.с. 43)

Відповідно до договору дарування від 17.12.1964р. ОСОБА_6 , діючий від імені ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 13/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В користування ОСОБА_8 переходили в літ. «А» приміщення: 2-2 житлова, 2-3 житлова, 2-1 кухня та сарай літ. «В». (Т.1, а.с. 46-47)

Відповідно до договору дарування від 17.12.1964р. ОСОБА_6 , діючий від імені ОСОБА_7 подарував ОСОБА_9 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В користування ОСОБА_9 переходили з літ. «А» 1-3 житлова, 1-2 кухня, 1-1 коридор, сарай літ. «В» та санвузол літ. «Г». (Т.1, а.с.48-49)

Однак в договорі фактично було зроблено описку та замість сараю літ. «Б», фактично вказано сарай літ «В», який за договором дарування було передано у користуванні ОСОБА_8 .

Вищевказаний факт сторони не заперечували.

09 грудня 1965р. ОСОБА_9 продала ОСОБА_10 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . (Т.1., а.с. 50)

11.07.1966р. ОСОБА_10 подарувала, а ОСОБА_11 прийняв в дар 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 52)

Згідно даних інвентаризації за 1983р. житловий будинок по АДРЕСА_1 , складається з літ. «А», з прибудовою літ «а», до яких входили приміщення 1-2, площею 7,25кв.м. 1-3, площею 9,14 кв.м., 1-4, площею 4,54 кв.м., а також приміщення 2-1, площею 8,86 кв.м., 2-2, площею 9,04 кв.м., 2-3, площею 15,68 кв.м.. Окрім того, були наявні надвірні споруди літ. «В», «З» - сараї, літ. «Ж» - вбиральня, літ. «Е» погріб, літ. «Б». (Т.1, а.с.56.)

У технічному паспорті є також відомості про сарай літ. «З», погріб літ. «Е» були самочинно збудовані ОСОБА_8 (Т.1., а.с. 54-55)

Отже надвірні споруди сарай літ. «З», погріб літ. «Е» були самочинно збудовані ОСОБА_8 в період з 1964р. по 1983р..

В технічному плані фактично наявні дані щодо паркану, що відділяє дві частини земельної ділянки.

02 серпня 1988р. ОСОБА_11 продала ОСОБА_12 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . У договорі також посилання на те, що на земельній ділянці розташований один кам`яний житловий будинок зазначений у технічному плані літ. «А», житловою площею 33,8 кв.м., господарчі та побутові будівлі, які позначені в плані: сараї літ. «В,Б», вбиральня літ. «Д» та літ. «Ж», огородження №1-7, мостіння «Ш». (Т.1, а.с. 65-66)

05 жовтня 1989р. ОСОБА_12 продає ОСОБА_13 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . У договорі також посилання на те, що на земельній ділянці розташований один кам`яний житловий будинок зазначений у технічному плані літ. «А», житловою площею 33,8 кв.м., господарчі та побутові будівлі, які позначені в плані: сараї літ. «В,Б», вбиральня літ. «Д» та літ. «Ж», огородження №1-7, мостіння «Ш». (Т.1, а.с. 78-79)

Згідно даних інвентаризації за 1993р. житловий будинок по АДРЕСА_1 , складається з літ. «А-ж», з прибудовою літ «а».

Окрім того, були наявні надвірні споруди літ. «В», «З» - сараї, літ. «Ж» - вбиральня, літ. «Е» погріб, літ. «Б»,

В технічному плані також наявні відомості щодо самочинного будівництва прибудови літ. «а-1, веранди а-2», гараж літ. «Б», а також надвірні споруди сарай літ. «З», погріб літ. «Е» (Т.1, а.с.69.)

В технічному плані є дані щодо наявності паркану, що відділяє дві частини земельної ділянки.

В період 1989р. по 1993р. фактично була проведена реконструкція належних ОСОБА_13 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом перебудованих старих приміщень, а також добудови літ. «а-1, веранди а-2», гаражу літ. «Б».

Рішенням міжвідомчої комісії Ленінської районної ради народних депутатів від 07.06.1990р. було дозволено ОСОБА_13 здійснити перебудування наявних у неї приміщень. (Т.1,а.с. 73)

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.11.1994р. ОСОБА_14 продала ОСОБА_15 12/25 часток жилого будинку 83% готовності, які складаються з літ. «А» - жиле, літ. «Б»- гараж, № 1- огородження, І-ІІ мостіння, що розташовані на земельній ділянці, площею 359 кв.м.. (Т.1, а.с. 210-211)

В матеріалах справи також є розрахунок часток співвласників від 24.06.2006р., відповідно до якого частка ОСОБА_16 у будинку по АДРЕСА_1 складає 75/100 часток, а частка ОСОБА_8 складає 25/100 часток. (Т.1, а.с. 80)

Відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 , який складений КП «ОМБТІ та РОН» 09.06.2005р., будинок складався : «А» житлове, сараї «В,З», «Ж» вбиральня, «Е» - погріб, «Б» гараж, №1-8 огорожа.

Житловий будинок літ. «А» складався з двох поверхів, на першому поверсі були розташовані приміщення: 1-6, площею 15,8 кв.м., 1-5, площею 25,6 кв.м., 1-4 площею 10,0 кв.м., 1-1, площею 7,8 кв.м., 1-3 площею -6,0 кв.м., 1-2, площею 9,1 кв.м., а також приміщення 2 поверху:

1-7 площею 20,7 кв.м., 1-8, площею 12,4 кв.м., 1-10, площею 6,4 кв.м., 1-10, площею 6,4 кв.м.., які складали квартиру АДРЕСА_5

До другої частини будинку, що складали квартиру АДРЕСА_6 входили приміщення:

2-3, площею 8,9 кв.м., 2-1 площею 9,0 кв.м., 2-2, площею 15,1 кв.м.,

Необхідно відзначити, у технічному паспорті будинок АДРЕСА_1 , який складений КП «ОМБТІ та РОН» 09.06.2005р. були наявні надвірні споруди, а саме: «Е» - погріб, літ. «З» - сарай, а також вбачається фактичний поділ земельної ділянки на дві частини (Т.1, а.с. 15-17)

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20 березня 2006р. по цивільній справі №2-2497/06 за позовом ОСОБА_16 до Виконкому Одеської міської Ради про визнання права власності, за ОСОБА_15 було визнано право власності на 75/100 частин домоволодіння загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 83,0 кв.м., що складає, літ. «а»: санвузол, 1-3 площею -6,0 кв.м., в літ. «А»: 1-1, коридор, площею 7,8 кв.м., 1-2 кухня площею 9,1 кв.м.; в літ. «А-1»: 1-4 коридор площею 10,0 кв.м., 1-5 житлова, площею 25,6 кв.м., 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м., 1-7 житлова, площею 20,7 кв.м., 1-8 житлова, площею 12,4 кв.м., 1-9 житлова площею 8,5 кв.м., 1-10 коридор, площею 6,4 кв.м., а також на надвірні споруди літ. «Б»- гараж, №1-огорожа, І-ІІ мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 359 кв.м., по АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 88,113-114)

Необхідно відзначити, що ОСОБА_15 не було визнано право власності на будь-які інші надвірні споруди, які були наявні на території домоволодіння, а саме: сарай літ. «В» та вбиральню літ. «Ж», погріб літ. «Е».

Окрім того, рішенням суду фактично було визнано право власності на 75/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до ухвалення рішення судом від 20.03.2006р. не існувало, оскільки було наявне лише домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В процесі розгляду справи судом були вивчені матеріали архівної цивільної справи №2-2497/06 від 20.03.2006р. за позовом ОСОБА_16 до Виконкому Одеської міської Ради про визнання права власності. З позовної заяви вбачається, що позивачка просила визнати за собою право власності на 75/100 частин домоволодіння загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 83,0 кв.м., що складає, літ. «а»: санвузол, 1-3 площею -6,0 кв.м., в літ. «А»: 1-1, коридор, площею 7,8 кв.м., 1-2 кухня площею 9,1 кв.м.; в літ. «А-1»: 1-4 коридор площею 10,0 кв.м., 1-5 житлова, площею 25,6 кв.м., 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м., 1-7 житлова, площею 20,7 кв.м., 1-8 житлова, площею 12,4 кв.м., 1-9 житлова площею 8,5 кв.м., 1-10 коридор, площею 6,4 кв.м., а також на надвірні споруди літ. «Б»- гараж, №1-огорожа, І-ІІ мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 359 кв.м., по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 27.03.2006р. було роз`яснено, що рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20 березня 2006р. підлягає обов`язковій реєстрації в КП «ОМБТІ та РОН» (Т.1, а.с. 115)

Отже, нажаль, помилка в позовній заяві щодо адреси домоволодіння, а саме АДРЕСА_1 , а не АДРЕСА_1 залишались у рішенні Суворовського районного суду м.Одеси від 20 березня 2006р. по цивільній справі №2-2497/06.

Суд, не надаючи правову оцінку вищевказаному рішенню, вважає, що фактично необхідно було визнати право власності на 75/100 частин домоволодіння, а саме за адресою АДРЕСА_1 без додаткової літ. «а».

Вищевказана помилка щодо адреси домоволодіння вплинула на подальшу реєстрацію права власності за ОСОБА_16 на 75/100 частин домоволодіння саме за адресою: АДРЕСА_1 .

З відомостей, які надійшли з КП «ОМБТІ та РОН» 25.12.2006р., була здійснена державна реєстрація права власності за ОСОБА_16 на 75/100 частин домоволодіння саме за адресою: АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 122)

Окрім того, встановлено КП «ОМБТІ та РОН» фактично завела окрему інвентаризаційну справу на домоволодіння саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже фактично, у КП «ОМБТІ та РОН» існує дві самостійні інвентаризаційні справи на домоволодіння саме за адресою: АДРЕСА_1 , (Т.1, а.с.35-84) а також на домоволодіння саме за адресою: АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 108-128)

Відповідно до витягу з реєстру права власності від 26.12.2006р. за ОСОБА_15 було зареєстровано 75/100 частин домоволодіння саме за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складався: літ. «А», житлове, гараж літ. «Б», сараї літ. «В» та літ. «З», «Ж» - вбиральня, 1-8 огорожа, літ. «Е» - погріб, наявні відомості, що про належність ОСОБА_8 самочинних прибудов сарай літ. «В», погріб літ. «Е», а також відомості, що 25/100 частин будинку не зареєстровано. (Т.1, а.с. 122)

25 січня 2007р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_17 є спадкоємцем ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Спадкове майно складається з 75/100 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що складається з однієї кам`яної будівлі 107,7 кв.м, зазначеної в схематичному плані під літ. «А», з надвірними господарчими спорудами, зазначеними під літ. «Б»- гараж, «З-сарай», «Ж» - вбиральня, 1-8 огорожа, розташований на земельній ділянці площею 359 кв.м.. (Т.1, а.с. 117)

22 січня 2008р. за договором купівлі-продажу ОСОБА_17 продала, а ОСОБА_2 купила 75/100 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.03.2006р., зазначене домоволодіння складається з однієї кам`яної будівлі 107,7 кв.м, зазначеної в схематичному плані під літ. «А, з надвірними господарчими спорудами, зазначеними під літ. «Б»- гараж, «З-сарай», «Ж» - вбиральня, 1-8 огорожа, розташований на земельній ділянці площею 359 кв.м.. (Т.1, а.с. 111)

Однак, враховуючи витяг з реєстру права власності від 21.12.2007р., до ОСОБА_2 у користування перейшло лише одна надвірна споруда, а саме: літ. «Б» - гараж, оскільки за ОСОБА_8 рахувались сарай літ. «В», погріб літ. «Е». При цьому, користування вбиральнею літ. «Ж» взагалі не було визначено. (Т.1, а.с. 123-зворот)

Відповідно до договору дарування від 01.12.2012р. ОСОБА_8 передає безоплатно у власність (дарує), а ОСОБА_1 приймає у власність 13/25 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 359 кв.м..

По заяві власника відчужується 13/25 частини житлового будинку з літ. «А»: житлова 2-2, житлова 2-3, житловою площею 24,7 кв.м.; сарай літ. «В», вбиральня літ. «Ж»; 13/25 огорожі №1-8. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мозолевою О.В. №4693. (Т.1, а.с. 4-5)

Таким чином, ОСОБА_8 станом 01.12.2012р., тобто до укладення договору дарування користувалась наступними приміщеннями: у житловому будинку літ. «А»: 2-3, площею 8,9 кв.м., 2-1 площею 9,0 кв.м., 2-2, площею 15,1 кв.м., а також надвірними спорудами сарай літ. «В», убиральня літ. «Ж», погріб літ. «Е».

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2017р. будинок за адресою: АДРЕСА_1 , мав реєстраційний номер у реєстрі: 01, у складові частини об`єкта нерухомого майна входили: житловий будинок літ. «А», гараж «Б», сарай «В», убиральня літ. «Ж». У витягу також є інформація про належність 13/25 частин будинку ОСОБА_18 (Т.1, а.с. 13-14)

Отже фактично існувала подвійна реєстрація права власності на один об`єкт нерухомості, які було зареєстровані як самостійні об`єкти нерухомості будинки АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 .

Так за ОСОБА_18 було зареєстровано право власності на 13/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що складалось: з літ. «А»: житлова 2-2, житлова 2-3, житловою площею 24,7 кв.м.; сарай літ. «В», вбиральня літ. «Ж»; 13/25 огорожі №1-8, розташованого на земельній ділянці площею 359 кв.м..

За ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 75/100 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що складається з однієї кам`яної будівлі 107,7 кв.м, зазначеної в схематичному плані під літ. «А», з надвірними господарчими спорудами, зазначеними під літ. «Б»- гараж, «З-сарай», «Ж» - вбиральня, 1-8 огорожа, розташований на земельній ділянці площею 359 кв.м..

Однак не існувало рішення суду, нотаріального посвідченого договору або рішення місцевого органу самоврядування про поділ домоволодіння на два самостійних, тобто за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

В той же час, де-факто такий розділ відбувся, оскільки

за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності 75/100 частин, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а

за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на 13/25 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що це був єдиний будинок.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 96)

Відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 , який складений КП «ОМБТІ та РОН» 09.08.2012р. вже були відсутні надвірні споруди, а саме: «Е» - погріб, літ. «З» - сарай. В той же час, залишались надвірні споруди сарай літ. «В» та вбиральня літ. «Ж».

Окрім того, вбачається фактичний поділ земельної ділянки на дві частини (Т.1, а.с. 19-21)

Судом встановлено, що 11.06.2018р. ОСОБА_2 звернулась до Юридичного департаменту Одеської міської Ради із заявою про проведення державної реєстрації права власності.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської Ради Баховій В.І. , індексний номер:41625212 від 15.06.2018р. було зареєстровано за ОСОБА_2 на праві власності будинок АДРЕСА_7 , загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83 кв.м., який складається з житлового будинку «А1», гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льох «Е», огорожі №1,3,6,7,8. (Т.1., а.с 166)

Юридичним департаментом Одеської міської Ради була надані документи, які стали підставою для державної реєстрації права власності як на самостійний об`єкти нерухомості за ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_7 , загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83 кв.м., який складається з житлового будинку «А1», гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льох «Е», огорожі №1,3,6,7,8.

До заяви ОСОБА_2 надала копію договору купівлі-продажу від 22.01.2008р., витяг з державного реєстру правочинів від 22.01.2008р., довідку КП «БТІ» Одеської міської ради від 03.02.2018р. №491875.72.18.

Згідно довідки КП «БТІ» Одеської міської ради від 03.02.2018р. №491875.72.18. убачається, що КП «БТІ» повідомляє, що згідно технічної інвентаризації від 22.01.2018р. та матеріалів архівної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі - продажу від 22.01.2008 p., р. №27, посвідченого Шепелюк Р.Ю., приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу на 75/100 часток домоволодіння належить ОСОБА_2 є самостійним об`єктом нерухомого майна, що має окрему юридичну адресу: АДРЕСА_8 .

Домоволодіння складається з: двоповерховий житловий будинок літ. "А1» загальною площею -122,3 кв.м., житловою площею - 83,0 кв.м., гараж літ. "Б", сарай літ. "В", вбиральня літ. "Ж", льох літ. "Е", огорожа №1,3,6-8, мостіння І та становить одиницю.

На підставі даних документів, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської Ради Баховій В.І. , індексний номер:41625212 від 15.06.2018р. було зареєстровано за ОСОБА_2 на праві власності будинок АДРЕСА_7 , загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83 кв.м., який складається з житлового будинку «А1», гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льох «Е», огорожі №1,3,6,7,8. (Т.1., а.с 166)

Суд вважає, що вищевказане рішення державного реєстратора є неправомірним, оскільки було прийнято з порушенням норм чинного законодавства.

Так, 22 січня 2008р. за договором купівлі-продажу ОСОБА_17 продала, а ОСОБА_2 купила 75/100 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.03.2006р., зазначене домоволодіння складається з однієї кам`яної будівлі 107,7 кв.м, зазначеної в схематичному плані під літ. «А, з надвірними господарчими спорудами, зазначеними під літ. «Б»- гараж, «З-сарай», «Ж» - вбиральня, 1-8 огорожа, розташований на земельній ділянці площею 359 кв.м.. (Т.1, а.с. 111)

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Після набуття ОСОБА_2 права власності на 75/100 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вона стала співвласником домоволодіння.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Окрім того, ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється . Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже існують дві форми виділу (поділу) частки у спільній частковій власності позасудова, а саме шляхом укладення нотаріального посвідченого договору, а також судова, а саме звернення до суду з позовом про виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності.

Судом встановлено, що сторони по справі, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладали жодного нотаріального посвідченого договору про виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності, або поділу домоволодіння.

У рішенні Суворовського районного суду м.Одеси від 20 березня 2006р. по цивільній справі №2-2497/06 за позовом ОСОБА_16 до Виконкому Одеської міської Ради про визнання права власності, на підставі якого за ОСОБА_15 було визнано право власності на 75/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 не має жодного посилання на виділ частки у натурі або поділ домоволодіння на два самостійних (Т.1, а.с. 88,113-114).

В той же час, враховуючи, що у рішенні суду було наявне посилання на домоволодіння АДРЕСА_1 КП «ОМБТІ та РОН» на підставі даного рішення завело окрему інвентаризаційну справу саме на будинок АДРЕСА_7 . Однак у даній реєстрацій справі були відомості про належність ОСОБА_2 лише 75/100 частин домоволодіння, а 25/100 частин будинку при цьому були не зареєстровані.

Суд вважає, що КП «БТІ» Одеської міської ради» у довідці від 03.02.2018р. №491875.72.18. безпідставно надало інформацію, що 75/100 часток домоволодіння, які належить ОСОБА_2 є самостійним об`єктом нерухомого майна, що має окрему юридичну адресу: АДРЕСА_8 , оскільки це суперечило матеріалам інвентаризаційної справи.

Пунктом 54 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України

від 25 грудня 2015 р. № 1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна чи виділу в натурі частки з іншого нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна, проводиться одночасно щодо всіх об`єктів, утворених у результаті поділу, крім випадку, коли в результаті такого поділу хоча б на один із об`єктів, утворених у результаті поділу, змінюється власник нерухомого майна, у тому числі припиняється право спільної власності. Під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що залишається у спільній власності після виділу в натурі частки одного із співвласників, державний реєстратор здійснює перерахунок часток у праві спільної часткової власності на таке майно виходячи із принципу їх рівності, крім випадків, коли співвласники нерухомого майна до виділу в натурі частки одного із співвласників мали різний розмір часток або коли співвласники за домовленістю між собою встановили інший розмір часток у праві спільної власності.

До заяви про здійснення державної реєстрації ОСОБА_2 надала копію договору купівлі-продажу від 22 січня 2008р. за яким ОСОБА_17 продала, а ОСОБА_2 купила 75/100 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 ., але жодного нотаріального посвідченого договору про виділ частки або поділ будинку, а також рішення суду вона не додала.

Однак державний реєстратор не перевірила відомості про належність іншої частини 25/100 будинку, не встановила наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах.

Отже рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської Ради Баховій В.І. , індексний номер:41625212 від 15.06.2018р., за яким було зареєстровано за ОСОБА_2 на праві власності будинок АДРЕСА_7 , загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83 кв.м., який складається з житлового будинку «А1», гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льох «Е», огорожі №1,3,6,7,8. є неправомірним, оскільки було прийнято у порушення ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Пункту 54 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127.

Поділ спільної часткової власності

Відповідно до договору дарування від 01.12.2012р. ОСОБА_8 передає безоплатно у власність (дарує), а ОСОБА_1 приймає у власність 13/25 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , розташованого на земельній ділянці площею 359 кв.м..

По заяві власника відчужується 13/25 частини житлового будинку з літ. «А»: житлова 2-2, житлова 2-3, житловою площею 24,7 кв.м.; сарай літ. «В», вбиральня літ. «Ж»; 13/25 огорожі №1-8. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мозолевою О.В. №4693. (Т.1, а.с. 4-5)

Згідно технічного паспорту у користуванні ОСОБА_1 перебувають у житловому будинку літ. «А». житлова кімната 2-1, площею 9,0 кв.м., житлова кімната 2-2 площею, 15,7 кв.м., кухня літ. 2-3, площею 8,9 кв.м., всього загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. підсобна 8,9 кв.м. (Т.1, а.с. 16-зворот).

Згідно технічного паспорту у користуванні ОСОБА_2 перебувають у житлову будинку літ. «А»:

перший поверх: літ. 1-1 коридор, площею 7,8 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 9,1 кв.м., літ. 1-3 санвузол, площею 6,0 кв.м., літ. 1-4 коридор, площею 10,0 кв.м., літ. 1-5 житлова кімната площею 25,6 кв.м., літ. 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м.,

другий поверх: літ. 1-7 житлова кімната, площею 20,7 кв.м., літ. 1-8 житлова кімната, площею 12,4 кв.м., літ. 1-9 житлова кімната, площею 8,5 кв.м., літ. 1-10, коридор 6,4 кв.м.,

всього загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83,0 кв.м., допоміжна площа 39,3 кв.м..

Судом встановлено, що вищевказані житлові приміщенні, які перебувають у користуванні сторін є складовою частиною житлового будинку літ. «А», що має адресу АДРЕСА_1 .

Отже приміщення, які починаються з літ. «1» належать ОСОБА_2 , а приміщення, які починають з літ. «2», належать ОСОБА_1 ..

Вищевказані приміщення мають самостійні входи, а також мають самостійні виходи на вулицю зі сторони АДРЕСА_8 ( ОСОБА_2 ) та АДРЕСА_4 ( ОСОБА_1 ).

Відповідно до п. Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» N 7 від 04.10.91 встановлено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого

будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на

увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній

із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при

наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 22.05.2019р., яка була проведена судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-технічних актів можливо виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 13/25 частин житлового будинку з господарчими будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , у склад яких входять:

частина житлового будинку літ. «А»: житлова кімната 2-1, площею 9,0 кв.м., житлова кімната 2-2 площею, 15,7 кв.м., кухня літ. 2-3, площею 8,9 кв.м., всього загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. підсобна 8,9 кв.м., а також надвірні споруди: сарай літ. «В», убиральня літ. «Ж».

З пояснень сторін убачається, що спору щодо поділу домоволодіння в частині жилих та допоміжних приміщень, які перебувають у складі житлового будинку літ. «А» сторони не мають, окрім того, фактично існує дві поштові адреси АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

В зв`язку з чим, необхідно поділити будинок АДРЕСА_1 шляхом виділення у натурі:

ОСОБА_1 у самостійну одиницю частину житлового будинку літ. «А»: житлова кімната 2-1, площею 9,0 кв.м., житлова кімната 2-2 площею, 15,7 кв.м., кухня літ. 2-3, площею 8,9 кв.м., всього загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. підсобна 8,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 у самостійну одиницю частину житлового будинку літ. «А»:

перший поверх: літ. 1-1 коридор, площею 7,8 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 9,1 кв.м., літ. 1-3 санвузол, площею 6,0 кв.м., літ. 1-4 коридор, площею 10,0 кв.м., літ. 1-5 житлова кімната площею 25,6 кв.м., літ. 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м.,

другий поверх: літ. 1-7 житлова кімната, площею 20,7 кв.м., літ. 1-8 житлова кімната, площею 12,4 кв.м., літ. 1-9 житлова кімната, площею 8,5 кв.м., літ. 1-10, коридор 6,4 кв.м.,

всього загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83,0 кв.м., допоміжна площа 39,3 кв.м..

за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо порядку користування надвірними господарчими спорудами та земельною ділянкою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постійно користується гаражем літ. «Б», даний факт ОСОБА_1 не оспорює.

На земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_7 також наявні надвірні споруди:

Літ. «В» - сарай, літ. «Ж» вбиральня, літ. «Е» льох.

Судом під час огляду доказів на місці було встановлено, що фактично ОСОБА_2 користується гаражем літ. «Б», а також надвірними спорудами літ. «В» - сарай, літ. «Ж» вбиральня, при цьому споруди літ. «В» та літ. «Ж» перебувають у напівзруйнованому стані.

Льох літ. «Е» зруйнований, оскільки жодна сторона ним не користується та він засипаний землею.

Сарай літ. «З», який був наявний у технічній документації зруйнований.

Вивченням матеріалів архівної інвентаризаційної справи було встановлено, що сарай літ. «В» первісно був переданий у користування ОСОБА_8 відповідно до договору дарування від 17.12.1964р., згідно якого ОСОБА_6 , діючий від імені ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 13/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . В користування ОСОБА_8 переходили в літ. «А» приміщення: 2-2 житлова, 2-3 житлова, 2-1 кухня та сарай літ. «В». (Т.1, а.с. 46-47)

Відповідно до договору дарування від 17.12.1964р. ОСОБА_6 , діючий від імені ОСОБА_7 подарував ОСОБА_9 12/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В користування ОСОБА_9 переходили з літ. «А» 1-3 житлова, 1-2 кухня, 1-1 коридор, сарай літ. «В» та санвузол літ. «Г». (Т.1, а.с.48-49)

Однак в договорі фактично було зроблено описку та замість сараю літ. «Б», фактично вказано сарай літ «В», який за договором дарування було передано у користуванні ОСОБА_8 .

В той же час, сторони по справі не оспорювали той факт, що саме у склад 13/25 частин будинку, що належали ОСОБА_8 входив сарай літ. «В», а у склад 12/25 частин будинку, що належали ОСОБА_9 входив сарай літ. «Б».

У матеріалах інвентаризації є також відомості про сарай літ. «З», льох літ. «Е», які були самочинно збудовані ОСОБА_8 (Т.1., а.с. 54-55)

Окрім того, вбиральня літ. «Ж» була фактично є тимчасовою спорудою, яка перебувала фактично у користуванні ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_9 було передано у користуванні санвузол літ. «Г».

Необхідно відзначити, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20 березня 2006р. по цивільній справі №2-2497/06 за позовом ОСОБА_16 до Виконкому Одеської міської Ради про визнання права власності за ОСОБА_15 було визнано право власності на 75/100 частин домоволодіння загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 83,0 кв.м., що складає, літ. «а»: санвузол, 1-3 площею -6,0 кв.м., в літ. «А»: 1-1, коридор, площею 7,8 кв.м., 1-2 кухня площею 9,1 кв.м.; в літ. «А-1»: 1-4 коридор площею 10,0 кв.м., 1-5 житлова, площею 25,6 кв.м., 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м., 1-7 житлова, площею 20,7 кв.м., 1-8 житлова, площею 12,4 кв.м., 1-9 житлова площею 8,5 кв.м., 1-10 коридор, площею 6,4 кв.м., а також на надвірні споруди літ. «Б»- гараж, №1-огорожа, І-ІІ мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 359 кв.м., по АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 88,113-114)

У вищевказаному рішенні відсутнє будь-яке посилання на належність ОСОБА_16 права власності на надвірні господарчі споруди літ. «Ж», літ. «В», та літ. «Е».

Окрім того, з моменту первісного відчуження 12/25 частин будинку АДРЕСА_1 , які відбулось 17.12.1964р., у жодному наступному договору дарування, купівлі-продажу відчужувалась лише ідеальна частка будинку, без зазначення, які самі приміщення переходять у користування відповідно до частки у праві спільної часткової власності.

Так, 22 січня 2008р. за договором купівлі-продажу ОСОБА_17 продала, а ОСОБА_2 купила 75/100 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.03.2006р..

У договорі зазначено, що зазначене домоволодіння складається з однієї кам`яної будівлі 107,7 кв.м., зазначеної в схематичному плані під літ. «А», з надвірними господарчими спорудами, зазначеними під літ. «Б»- гараж, «З-сарай», «Ж» - вбиральня, 1-8 огорожа, розташований на земельній ділянці площею 359 кв.м.. (Т.1, а.с. 111)

Однак у 75/100 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 ніколи не входили надвірні споруди літ. «З»- сарай, літ. «Ж» - вбиральня, оскільки дані надвірні споруду входили до складу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 посилалась на наявність мирової угоди, яка була укладена 28 квітня 2007р. між ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , відповідно до якої ОСОБА_17 перебала ОСОБА_8 сарай літ. "З", площею 19,2 кв.м., а ОСОБА_8 передала ОСОБА_17 сарай літ. «В» площею 5,9 кв.м., льох площею 3,4 кв.м.. (Т.2, а.с. 48).

Суд критично ставиться до даної мирової угоди, вважає, що дана угода є нікчемною, оскільки не був дотримана форма її укладення.

Так, згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 358 ЦК України якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Отже, враховуючи, що між ОСОБА_17 та ОСОБА_8 не укладався нотаріально посвідчений договір щодо порядку користування надвірними спорудами, то у наступних власників, якими є сторони по справі, не виникло обов`язку дотримуватись будь-яких умов попередніх власників.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки згідно правовстановлюючих документів, а саме

договору дарування від 17.12.1964р., згідно якого ОСОБА_6 , діючий від імені ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 13/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_8 переходив у користування сарай літ. «В»,

договору дарування від 01.12.2012р., згідно якого ОСОБА_8 передала безоплатно у власність (дарує), а ОСОБА_1 приймає у власність 13/25 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , розташованого на земельній ділянці площею 359 кв.м., згідно якого у користування ОСОБА_1 перехов сарай літ. «В» та вбиральня літ. «Ж».,

у 13/25 частин частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , розташованого на земельній ділянці площею 359 кв.м., входили надвірні господарчі споруді: сарай літ. «В», та вбиральня літ. «Ж», то вони повинні були виділені у самостійну одиницю спільно з вищевказаної часткою ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 22.05.2019р., яка була проведена судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С., експертом було встановлено, що між співвласниками вказаного домоволодіння був складений фактичний порядок користування земельною ділянкою, про що свідчить встановлена огорожа, яка розділяла вказану земельну ділянку на дві окремих ділянки.

Виходячи з проведеного візуального огляду об`єкту нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 та даних, вказаних в Технічному звіті по кадастровому зніманню земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , виконаному ФОП ОСОБА_19 станом на 2019р. (див. додаток №9), експертом було встановлено, що огорожа, яка відображена на вищевказаних Схематичних планах та розділяла ділянку на дві окремих наявна й на момент проведення огляду, що свідчить про фактично складений порядок користування, при якому в фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходитьсяземельна ділянка, площею 0,0197 га, межі якої описуються наступним чином (згідно даних, вказаних в Технічному звіті по кадастровому зніманню земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ФО-П ОСОБА_19 станом на 2019р. (див. додаток №8) (див. Графічне відображення, малюнок №3):

-від точки 1, по прямій лінії на відстані 7,05м (до точки 2);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,52м (до точки 5);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,53м (до точки 4);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,21м (до точки 5);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,90м (до точки 6);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,00м (до точки 7);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,1 м (до точки 8);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,88м (до точки 9);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на: відстані 2,45м (до точки 10);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 12,28м (до точки 11);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,10м (до точки 12);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,84м (до точки 13);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,67м (до точки 14);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,92м (до точки 15);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,21м (до точки 16)

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,56м (до точки 17);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,92м (до точки 18);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,91м (до точки 19

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 10,71м до первісної точки відліку (до точки 1).

Вхід (в`їзд) на територію земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_1 , здійснюється з боку АДРЕСА_4 через металеві ворота обладнані хвірткою.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Частиною 4 ст. 88 ЗК України встановлено,що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

За роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(п.20) «у разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими же правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею..»

У постанові Верховного Суду України №6-841цс16 від 15 травня 2017р., зроблено наступний правовий висновок, а саме, що при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки судом ухвалюється рішення про поділ домоволодіння на два самостійних об`єкта нерухомості, то необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою.

Суд вважає, що запропонований експертом варіант поділу земельною ділянки, а саме за фактичним користуванням земельною ділянкою є найбільш раціональним, враховуючи порядок користування житловим будинком.

Окрім того, з матеріалів архівної інвентаризаційної справи убачається, що земельна ділянка була поділена між співвласниками на два самостійні частини тривалий час.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 359 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , між співвласниками шляхом виділення

ОСОБА_1 - земельної ділянки площею 0,0197 га,

ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,0162га.

Межі поділу земельної ділянки встановити наступним чином:

-від точки 1, по прямій лінії на відстані 7,05м (до точки 2);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,52м (до точки 5);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,53м (до точки 4);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,21м (до точки 5);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,90м (до точки 6);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,00м (до точки 7);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,1 їм (до точки 8);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,88м (до точки 9);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на: відстані 2,45м (до точки 10);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 12,28м (до точки 11);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,10м (до точки 12);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,84м (до точки 13);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,67м (до точки 14);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,92м (до точки 15);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,21м (до точки 16)

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,56м (до точки 17);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,92м (до точки 18);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,91м (до точки 19

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 10,71м до первісної точки відліку (до точки 1).

Вхід (в`їзд) на територію земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_1 здійснювати з боку АДРЕСА_4 через металеві ворота обладнані хвірткою.

Вхід (в`їзд) на територію земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_2 здійснювати з боку АДРЕСА_8 через металеві ворота обладнані хвірткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Суд також вважає, що необхідно встановити безоплатний земельний сервітут, а саме право ОСОБА_2 здійснювати будівельно-ремонті роботи стіни частини житлового будинку літ. «А» та гаражу літ. «Б», які виходять на земельну ділянку, площею 0,0197 га, яка виділяється ОСОБА_1 на строк не більше одного місяця щорічно.

Судом також встановлено, у стіні гаражу літ. «Б» ОСОБА_2 встановлено металеву хвіртку, через яку здійснюються прохід на територію земельної ділянки, яка виділяється ОСОБА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не погоджується на встановлення даної хвіртки, оскільки це надає право ОСОБА_2 безперешкодно мати доступ на її частину земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати металеві двері у гаражу літ. «Б», які мають вихід на земельну ділянку, площею 0,0197 га, яка виділяється ОСОБА_1 , а також закласти утворений отвір.

Окрім того, суд вважає, що необхідно зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою площею 0,0197 га, яка виділяється ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимого щодо предмету спору на стороні відповідача - Юридичний департамент Одеської міської ради, Державний реєстратор Бахова Вікторія Іванівна, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської Ради , Одеська міська Рада

про виділ в натурі частки із спільної часткової власності, про припинення права спільної часткової власності, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом демонтажу, про скасування рішення державного реєстратора задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської Ради Баховій В.І. , індексний номер:41625212 від 15.06.2018р., за яким було зареєстровано за ОСОБА_2 на праві власності будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83 кв.м., який складається з житлового будинку «А1», гаражу «Б», сараю «В», вбиральні «Ж», льох «Е», огорожі №1,3,6,7,8.

3. Припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 359 кв.м..

4. Поділити житловий будинок надвірними спорудами АДРЕСА_1 з шляхом виділення в натурі у самостійні одиниці:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 ) 13/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці площею 359 кв.м., які складаються:

частини житлового будинку літ. «А»: житлова кімната 2-1, площею 9,0 кв.м., житлова кімната 2-2 площею, 15,7 кв.м., кухня літ. 2-3, площею 8,9 кв.м., всього загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. підсобна 8,9 кв.м., а також надвірні споруди сарай літ. «В», вбиральня літ. «Ж».

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10 (які на час розгляду справи складають 75/100) частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці площею 359 кв.м., які складаються:

частини житлового будинку літ. «А», "А-1":

перший поверх: літ. 1-1 коридор, площею 7,8 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 9,1 кв.м., літ. 1-3 санвузол, площею 6,0 кв.м., літ. 1-4 коридор, площею 10,0 кв.м., літ. 1-5 житлова кімната площею 25,6 кв.м., літ. 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м.,

другий поверх: літ. 1-7 житлова кімната, площею 20,7 кв.м., літ. 1-8 житлова кімната, площею 12,4 кв.м., літ. 1-9 житлова кімната, площею 8,5 кв.м., літ. 1-10, коридор 6,4 кв.м.,

всього загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83,0 кв.м., допоміжна площа 39,3 кв.м.. , а також надвірні споруди: гараж літ. «Б»,

Льох літ. «Е» - вважати знищеним.

5. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається:

частини житлового будинку літ. «А»: житлова кімната 2-1, площею 9,0 кв.м., житлова кімната 2-2 площею, 15,7 кв.м., кухня літ. 2-3, площею 8,9 кв.м., всього загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. підсобна 8,9 кв.м., а також надвірні споруди: сарай літ. «В», вбиральня літ. «Ж».

6. Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається:

частини житлового будинку літ. «А»:

перший поверх: літ. 1-1 коридор, площею 7,8 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 9,1 кв.м., літ. 1-3 санвузол, площею 6,0 кв.м., літ. 1-4 коридор, площею 10,0 кв.м., літ. 1-5 житлова кімната площею 25,6 кв.м., літ. 1-6 житлова, площею 15,8 кв.м.,

другий поверх: літ. 1-7 житлова кімната, площею 20,7 кв.м., літ. 1-8 житлова кімната, площею 12,4 кв.м., літ. 1-9 житлова кімната, площею 8,5 кв.м., літ. 1-10, коридор 6,4 кв.м.,

всього загальною площею 122,3 кв.м, житловою площею 83,0 кв.м., допоміжна площа 39,3 кв.м.. , а також надвірні споруди гараж: літ. «Б».

7. Визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 359 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_7 , шляхом виділення у користування спільно з часткою, яка виділяється у самостійну одиницю :

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 ) - земельної ділянки площею 0,0197 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, площею 0,0162га., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Межу поділу земельних ділянок встановити наступним чином:

-від точки 1, по прямій лінії на відстані 7,05м (до точки 2);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,52м (до точки 5);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,53м (до точки 4);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,21м (до точки 5);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,90м (до точки 6);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,00м (до точки 7);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,1 їм (до точки 8);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,88м (до точки 9);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на: відстані 2,45м (до точки 10);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 12,28м (до точки 11);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,10м (до точки 12);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,84м (до точки 13);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,67м (до точки 14);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,92м (до точки 15);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,21м (до точки 16)

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,56м (до точки 17);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,92м (до точки 18);

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,91м (до точки 19

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 10,71м до первісної точки відліку (до точки 1).

Вхід (в`їзд) на територію земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_1 здійснювати з боку АДРЕСА_9 через металеві ворота обладнані хвірткою.

Вхід (в`їзд) на територію земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_2 здійснювати з боку АДРЕСА_8 через металеві ворота обладнані хвірткою.

8. Встановити безоплатний земельний сервітут, а саме право ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) здійснювати будівельно-ремонті роботи стіни частини житлового будинку літ. «А,А-1», та гаражу літ. «Б», які виходять на земельну ділянку, площею 0,0197 га, яка виділяється ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 на строк не більше одного місяця щорічно.

9. Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) демонтувати двері у гаражу літ. «Б», які мають вихід на земельну ділянку, площею 0,0197 га, за адресою: АДРЕСА_1 , що виділяється ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 ) , а також закласти утворений отвір.

10. Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) не перешкоджати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 ) у користуванні земельною ділянкою площею 0,0197 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

11. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 ) судові витрати у розмірі 1984 гривні.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя

Складено та підписано 12.09.2022