РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2022

м. Одеса

Справа № 522/5838/21

Провадження № 2/522/230/22

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання - Кніш Д.А.

представників відповідачів (ТОВ «ФК «Морган Кепітал») Чебан С.В., (ТОВ «Ферре») Михайленко М.К.

розглянув у загальному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Морган кепітал», 2)Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферре»

треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державний рестратор ОСОБА_3 , приватний нотаріус Білоусова Наталія Володимирівна

про визнання договорів недійсними, скасування рішення реєстратора.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

1.02.04.2021 до суду надійшов позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ», ТОВ «ФЕРРЕ», ОСОБА_4 , треті особи державний реєстратор КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Тулба О.О., приватний нотаріус Білоусова Н.В.

2.Позивачі просили суд:

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №21-Ф/1 від 16.06.2016, укладений між ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» та ТОВ «ФЕРРЕ»;

- визнати недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором, укладений 16.06.2016 між ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» та ТОВ «ФЕРРЕ»;

- визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Тулби О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30866702 від 10.08.2016 11:05:12, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване за ТОВ «ФЕРРЕ» (запис про право власності №15830225 від 09.08.2016 17:29:22);

- витребувати квартиру із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 .

3.13.04.2021 відкрито провадження у справі, відмовлено в забезпеченні позову.

4.03.06.2021 ТОВ «ФЕРРЕ» подало відзив на позов, клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду та заяву про застосування строків позовної давності.

5.09.07.2021 позивачі подали заперечення щодо залишення частини позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора без розгляду та клопотання про залишення позовних вимог до Суботи Г.

6.Ухвалою від 09.08.2021 за клопотанням позивача залишено без розгляду позовні вимоги до ОСОБА_4 про витребування квартири із чужого незаконного володіння та відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Ферре» про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора.

7.09.08.2021 закрито підготовче провадження.

8.22.09.2021 представник позивачів подав письмові пояснення на відзив відповідача та на заяву про застосування строків позовної давності.

9.02.09.2022 ТОВ «ФК «Морган Кепітал» подало заяву про застосування строків позовної давності.

10.Позивачі чи їх представник у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

11.Третя особи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

ІІ. АГРУМЕНТИ СТОРІН

Позивачі

12.Позивачі вважають, що договори відступлення права вимоги (цесія) насправді за своєю правовою природою є договором факторингу. ТОВ «Ферре» немає статусу фінансової компанії та ліцензії на надання фінансових послуг з факторингу, а також на здійснення операцій з валютними цінностями. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь юридичної особи яка не є фінансовою установою суперечить ч. 3 ст. 512. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору характерним є спеціальний суб`єктний склад, де кредитором є банк абро інша фінансова установа.

13.Уклавши договір про уступку прав вимоги, ТОВ «ФК «Морган Кепітал» отримало від ТОВ «Ферре» фінансування у розмірі , визначеним договором, а ТОВ «Ферре» набуло право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги і сплаченою ціною вимоги. Вважає, що договір про відступлення прав вимоги із дисконтом (різниця між сплаченими грошовими коштами за договором та розміром відступлених прав), а не за номінальною вартістю, є договором факторингу. При цьому під фінансуванням розуміється розмір грошових коштів, сплачених за відступлення прав вимоги. Отже, оскаржувані договори містять умови, притаманні договору факторингу.

14.Позивач звертає увагу, що предметом спору є договори між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре», а не між Банком «Форум». Це означає, що оскаржувані договори були укладені не щодо майна неплатоспроможного банку та не у процедурі його ліквідації чи на електронних торгах, а в межах звичайної господарської діяльності ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре». Також умови договору про відступлення прав вимоги передбачають право ТОВ «Ферре» не лише стягувати заборгованість, яка виникла на момент укладення договору про відступлення вимог, а й стягувати заборгованість, яка виникне в майбутньому, тобто, нові відсотки, пеню, штраф.

15.Крім того, було порушено порядок звернення на майно за іпотечним договором від 24.08.2008, внаслідок чого право власності на предмет іпотеки (квартиру) було зареєстровано за ТОВ «Ферре». Чинна на момент укладення іпотечного договору від 24.08.2008 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» передбачала необхідність укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, що даних правовідносинах не відбулось. Відсутність договору про задоволення вимог іпотекодержателя, ненадання його державному реєстратору, призвело до незаконного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на спірну квартиру. Відповідні зміни до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», якими передбачалась можливість реєстрації права власності за іпотекодержателем на підставі самого лише іпотечного застереження в договорі, були внесені 25.12.2008, а отже, не поширюються на іпотечний договір від 24.08.2008. Як наслідок ОСОБА_6 набула у власність квартиру ОСОБА_2 незаконно. Також ТОВ «Ферре» в порушення ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, направляв повідомлення боржнику та іпотекодавцю за неправильною адресою ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 ), оскільки боржник проживає за адресою АДРЕСА_3 і повідомляв банк про зміну адреси, а іпотекодавець зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 . Також не було проведено оцінки предмету іпотеки.

16.Позивачі заперечували щодо застосування трирічного строку позовної давності. Так, позовні вимоги про визнання недійсними договорів від 16.06.2016 заявлені не лише боржником ОСОБА_1 , а й іпотекодавцем ОСОБА_2 . Однак ОСОБА_1 не знав про судову справу № 815/4453/16, де з позовом про скасування рішення державного реєстратора від 1008.2016 зверталась іпотекодавець ОСОБА_2 . Про оскаржувані договори ОСОБА_1 дізнався лише в березні 2021 року від ОСОБА_2 . В межах трирічного строку позовної давності 21.05.2019 ОСОБА_2 до місцевого суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора, яке є предметом розгляду у даній справі. При зверненні ОСОБА_2 21.05.2019 до суду з цим позовом із тим самим предметом, відбулось переривання строку позовної давності та перебіг строку почався заново. Строк позовної давності за позовом ОСОБА_2 про скасування рішення держреєстратора мав сплинути лише 21.05.2022, однак знову був перерваний 02.04.2021 та почався заново.

Відповідачі

17.Вважають, що договір про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором від 16.06.2016 не є договорами факторингу, оскільки Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та прийняті на його виконання нормативно-правові акти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не містять заборони щодо придбання фізичними особами майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення. Тобто, якщо фізична особа - новий кредитор уклав договір відступлення прав вимоги за кредитним договором у процедурі примусової ліквідації банку, то він не набуває права здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникає лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор. Також договори про відступлення прав вимоги, які укладені внаслідок електронних торгів, проведених на підставі ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не є договорами факторингу, а отже учасником електронних торгів з продажу права вимоги може бути фізична особа або юридична особа, а не лише банк або інша фінансова- установа.

18.Крім того, оскаржувані договори укладені між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре», позивачі не є стороною цих договорів, отже їх права абсолютно не порушено.

19.Відповідачі просили застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог про визнання договорів від 16.06.2016 недійсними, оскільки щонайменше позивачі знали про наявність цих договорів в 2017 році. Так, Одеським окружним адміністративним судом розглядалась справа №815/4453/16 за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Тулби О. про визнання протиправним та скасування рішення. Постановою від 11.07.2017 в позові було відмовлено. Судом досліджувались Договори про відступлення прав за іпотечним договором та за кредитним договором від 16.06.2016, укладеними між ТОВ «Фінансова компанія» Морган кепітал» та ТОВ «Ферре». Таким чином, позивачі знали про ці договори значно раніше, а до суду звернулися лише 02.04.2021. в судовому засіданні відповідачі стверджували, що хоча й позивачем була лише ОСОБА_2 (яка є матір`ю ОСОБА_1 ), він був присутній під час розгляду справи. Крім того, ТОВ «Ферре» надсилало повідомлення позивачам поштою про передачу прав до ТОВ «Ферре». Повідомлення вони отримали 25.06.2016. Таким чином, строк позовної давності, вважають, пропущено по усім вимогам.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

20.24.07.2008 між АКТ «ФОРУМ» та ОСОБА_7 (позичальник) було укладено Кредитний договір №0144/08/08-ZNv, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 280 000 дол. США на строк до 23.07.2018 зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами.

21.24.07.2008 між АКБ «ФОРУМ» та ОСОБА_2 (іпотекодавець) було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_2 передала Банку, для забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №0144/08/08-ZNv, в іпотеку належну їй на праві власності з 24.07.2007 квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

22.Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2010 (справа № 2-2389/10) за позовом ПАТ «Банк Форум» в особі Одеської філії ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 стягнуто на користь банку солідарно з відповідачів 265 996 дол. США заборгованість за кредитом, 43 818,46 дол. США заборгованість по сплаті відсотків, що разом 309 814,46 дол. США, а в разі неможливості стягнути грошовий борг з відповідачів звернути стягнення на предмет іпотеки (квартиру АДРЕСА_1 ), що належить ОСОБА_2 та знаходиться в іпотеці в АКБ «Форум» на підставі іпотечного договору від 24.07.2008.

23.Листом від 15.05.202014 банк, на запит боржника та іпотекодавця щодо надання інформації про стан заборгованості, повідомив ( АДРЕСА_3 ) про розмір заборгованості 309 460,15 дол. США та 238263,81 грн., предмет іпотеки не реалізовано.

24.Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 840 від 26.05.2016 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум».

25.Відповідно до протоколу № 9 про проведення аукціону в електронній формі заявку подало, зокрема, ТОВ «ФК «Морган Кепітал».

26.16.06.2016 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Морган Кепітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги №114-Ф, за умовами якого АКБ «ФОРУМ» відступив ТОВ «ФК «Морган Кепітал» (зареєстроване як фінансова установа) права вимоги за Кредитним договором №0144/08/08-ZNV від 24.07.2008.

27.16.06.2016 між ПАТ «ФОРУМ» та ТОВ «ФК «Морган Кепітал» було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення прав за іпотечним договором від 24.07.2008.

28.Того ж дня 16.06.2016 між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре» було укладено Договір про відступлення права вимоги №21-ФД від 16.06.2016, за умовами якого ТОВ «ФК «Морган Кепітал» відступило ТОВ «Ферре» права вимоги за Кредитним договором №0144/08/08-ZNv від 24.07.2008.

29.Також 16.06.2016 між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре» було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення прав за іпотечним договором від 24.07.2008.

30.Згідно з положеннями зазначених договорів від 16.06.2016, укладених між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре»: «право вимоги» - це права грошової вимоги первісного кредитора до боржника, строк платежів за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому щодо погашення (сплати) заборгованості, а також сплати інших платежів, які виникли на підставі укладеного між первісним кредитором та боржником кредитного договору; «ціна відступлення» - сума коштів, що сплачується новим кредитором первісному кредитору за придбання права вимоги на умовах цього договору.

31.Згідно з п. 5.1 договорів відповідно до протоколу № 9 проведення аукціону в електронній формі Української універсальної біржі від 08.06.2016, ціна відступлення права становить 1512359, 94 грн.

32.Згідно з актом прийому-передачі права вимоги від 16.06.2016 станом на 16.06.2016 заборгованість боржника перед первісним кредитором складає 309 460,15 дол. США (7 701 733,43 грн.), крім того штрафні санкції (штраф, пеня) відповідно до умов кредитного договору.

33.Листом від 22.06.2016 № 21-06/1 надісланим ТОВ «Ферре» на адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) повідомлено, що Товариство є новим кредитором за кредитним та іпотечним договором. Сума боргу становить 309 460,15 дол. США. Новий кредитор попередив про необхідність повернення боргу протягом 30 днів з дня отримання цього повідомлення. В протилежному разі іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки.

34.Аналогічний лист від 22.06.2016 № 21-06/2 було направлено іпотекодавцю ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

35.Згідно з поштовими повідомленням про вручення ОСОБА_1 (трекінг 400) та ОСОБА_2 (трекінг 418) отримали кореспонденцію 25.06.2021.

36.10.08.2016 державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Одеська області Тулба О.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності №15830225 за ТОВ «Ферре» на квартиру АДРЕСА_1 . Підставою реєстрації є: лист ТОВ «Ферре» № 21-06/1 від 21.06.2016, адресований ОСОБА_1 та лист № 21-06/2 від 21.06.2016 адресований ОСОБА_2 , за змістом якого ТОВ «ФЕРРЕ» попереджає про відступлення права вимоги, сплату заборгованості та попереджає про намір звернути стягнення на предмет іпотеки.

37.04.11.2016 між ТОВ «Ферре» та ОСОБА_9 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної квартири, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 продала квартиру ОСОБА_10 .

38.02.09.2016 ОСОБА_2 зверталась до суду Одеського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Тулби О.О., третя особа ТОВ «Ферре» про визнання скасування рішення від 10.08.2016 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Ферре» на квартиру.

39.Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 (справа №815/4453/16) в задоволенні позову було відмовлено, а постановою Верховного Суду від 13.12.2018 провадження у справі закрито у зв`язку з непідсудністю даного спору адміністративним судам.

40.Крім того, у вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/18909/16) з позовом до КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради "Державний реєстратор Тулба О., треті особи ТОВ "Ферре" про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, про скасування запису про права власності, витребування майна.

41.Також в травні 2019 ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/8593/19) з позовом до КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Одеської області Державного реєстратора Тулба О., третя особа ТОВ «Ферре» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

IV. ВИСНОВКИ СУДУ

42.Предметом спору є договір про відступлення права вимоги за кредитним та за іпотечним договором, укладений між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре» та рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

43.Щодо визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними.

44.Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

45.Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

46.Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

47.У статті 350 ГК України факторинг визначений як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

48.У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

49.Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язань клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

50.Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

51.Отже, положеннями статей 512, 1077 ЦК України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

52.З аналізу статей 512-518 ЦК України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

53.Разом з тим, із частини 1 статті 1077 ЦК України, статті 350 ГК України та частини 5 статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина 2 статті 1079 ЦК України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина 3 статті 1079 ЦК України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.

54.У статті 350 ГК України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом з тим, у пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг.

55.У частинах 1, 2 статті 7 цього ж Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

56.У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

57.Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

58.Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. ЦК України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України).

59.Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

60.За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.

61.Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

62.При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

63.Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

64.Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина 3 статті 656 ЦК України).

65.Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

66.Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

67.Згідно з частиною 1 статті 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

68.Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 ЦК України). Оскільки факторинг визначено пунктом 3 частини 1 статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

69.Зазначене узгоджується із правовими висновками, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 (справа № 909/968/16); від 31.10.2018 (справа № 465/646/11). При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2020 (справа № 638/22396/14-ц) зазначила про відсутність підстав для відступу від вказаних вище правових висновків Великої Палати Верховного Суду.

70.Крім того, слід зазначити, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 (справа №346/1305/19), фактично відсилає до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.03.2021 (справа № 906/1174/18), в якій зазначено про часткове відступлення від правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, шляхом конкретизації висновку, а саме: «відступлення права вимоги за кредитними і забезпечувальними договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації».

71.У даній справі судом з`ясовано, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум».

72.Відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №840 від 26.05.2016 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум».

73.Відповідно до протоколу № 9 про проведення аукціону в електронній формі заявку подало, зокрема, ТОВ «ФК «Морган Кепітал».

74.ТОВ «ФК «Морган Кепітал» зареєстровано як фінансова установа та діє на підставі свідоцтва від 17.11.2015.

75.16.06.2016 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Морган Кепітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги №114-Ф, за умовами якого АКБ «ФОРУМ» відступив ТОВ «ФК «Морган Кепітал» права вимоги за Кредитним договором №0144/08/08-ZNV від 24.07.2008.

76.Також 16.06.2016 між ПАТ «ФОРУМ» та ТОВ «ФК «Морган Кепітал» було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення прав за іпотечним договором від 24.07.2008.

77.Із наведеного вбачається, що за результатами торгів ПАТ «Банк Форум» визначив переможного покупця та продав йому майнове право вимоги виконання боржником зобов`язань за кредитним та забезпечувальним договором. Предметом договору між банком та фінансовою установою договору є відступлення прав вимог за плату (купівля-продаж). Метою укладення цього договору є отримання банком коштів для розрахунку зі своїми кредиторами у процедурі ліквідації.

78.На момент укладання договору від 16.06.2016 ПАТ «Банк Форум» перебував у процедурі ліквідації, а тому реалізація його активів здійснювалась на відкритих торгах (аукціоні) шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання відповідно до норм Закону України від 23.02.2012 № 4452-IV«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», пункту 5.11 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку та нормативно-правових актів Фонду.

79.Отже, за своєю правовою природою договір про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договором, що були укладені 16.06.2016 між банком та ТОВ «ФК «Морган Кепітал» є договором купівлі-продажу майнового права, укладеним банком під час розпродажу активів у процедурі ліквідації з метою розрахунку з кредиторами, тому не може бути віднесений до договорів факторингу.

80.В свою чергу, позивачі цього не заперечували і відповідно не ставили вимог про визнання недійсними договорів від 16.06.2016 між банком та ТОВ «ФК «Морган Кепітал», а посилались на те, що наступний новий кредитор ТОВ «Ферре» немає статусу фінансової установи, ліцензії на здійснення валютних операцій йому не видавалось, що підтверджується листом НБУ від 12.08.2021, ці договори укладені не в межах процедури ліквідації банку, а в межах господарської діяльності ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре».

81.Крім того, позивачі вважають, що договори від 16.06.2016 про відступлення прав вимоги між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре» є недійсними в силу того, що ТОВ «Ферре» у свою чергу, укладаючи вказаний договір, набув право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги, що відступається, і ціною відступлення, що передбачена договором відступлення права вимоги.

82.Суд з цим погоджується з огляду на наступне.

83.Згідно з положеннями зазначених договорів від 16.06.2016, укладених між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре»: «право вимоги» - це права грошової вимоги первісного кредитора до боржника, строк платежів за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому щодо погашення (сплати) заборгованості, а також сплати інших платежів, які виникли на підставі укладеного між первісним кредитором та боржником кредитного договору; «ціна відступлення» - сума коштів, що сплачується новим кредитором первісному кредитору за придбання права вимоги на умовах цього договору.

84.Згідно з п. 5.1 договорів ціна відступлення права становить 1 544 331,20 грн.

85.В п. 2 договору зазначено, що станом на 16.06.2016 заборгованість боржника перед первісним кредитором складає 309 460,15 дол. США (7 701 733,43 грн.), крім того штрафні санкції (штраф, пеня) у відповідності до умов кредитного договору.

86.Отже, аналіз змісту договорів наступного відступлення права грошової вимоги та відступлення права вимоги за договором іпотеки від ТОВ «ФК «Морган Кепітал» до ТОВ «Ферре» свідчить про те, що метою укладання спірних договорів з боку ТОВ «ФК «Морган Кепітал» є отримання фінансування, а з боку ТОВ «Ферре» набуття права власності на майно, що є предметом договору іпотеки та отримання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги, що відступається, і ціною відступлення. При цьому з укладенням договору наступного відступлення права грошової вимоги у кредитному договорі від 24.07.2008 відбулася заміна первісного кредитора ТОВ «ФК «Морган Кепітал», яке є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг (послуг з факторингу), на юридичну особу - ТОВ «Ферре», що не має статусу фінансової установи чи відповідної ліцензії на здійснення операцій, що законом не передбачено.

87.Отже, можливість відступлення права вимоги за кредитним та забезпечувальним договором фізичній особі чи юридичній особі, що не є фінансовою установою, стосується лише попереднього кредитора (банку), що був позбавлений відповідної ліцензії на здійснення фінансових операцій та перебував у процедурі ліквідації. Такий виняток не поширюється на наступне відступлення права вимоги фінансовою установою до іншої особи.

88.Крім того, як це вбачається з пункту 2 договору заборгованість боржника перед первісним кредитором (уже ТОВ «ФК «Морган Кепітал») складає 309 460,15 дол. США (7 701 733,43 грн.), а також штрафні санкції (штраф, пеня) у відповідності до умов кредитного договору. Отже, ТОВ «Ферре», яке не є фінансовою установою набуває прав, які виникнуть в майбутньому щодо погашення (сплати) заборгованості - штрафні санкції (штраф, пеня).

89.Враховуючи, що за змістом частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а оспорюваний правочин суперечить наведеним вище приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу договору факторингу, то він підлягає визнанню недійсним відповідно до частини першої статті 215 ЦК України. За правилами частини першої статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

90.Положеннями статті 24 Закону України «Про іпотеку» визначено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється лише за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Отже, відступлення права вимоги за іпотечним договором має похідний характер від відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

91.З огляду на те, що договір відступлення права вимоги за основним зобов`язанням є недійсним, договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки між ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре», також є недійсним, оскільки суперечить вимогами частини першої статті 24 Закону України «Про іпотеку».

Щодо застосування строків позовної давності.

92.Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

93.Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

94.Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3 та 4 статті 267 ЦК України).

95.Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги.

96.Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 575/476/16-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 05.12.2018 у справах № 522/2202/15, № 522/2110/15, від 07.08.2019 у справі № 2004/1979/12, від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18, від 16.06.2020 у справі № 372/266/15).

97.Враховуючи, що суд погоджується з доводами позивачів про недійсність договорів уступлення прав вимоги від 16.06.2016, тобто порушення їхніх прав та інтересів, та заяву відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності, позовна давність у даному випадку застосовується судом.

98.Так, відповідачі стверджували, що позивачі знали про наявність договорів від 16.06.2016, як мінімум ще в 2017 році з судового рішення від 11.07.2017, а то й раніше, коли звернулась з цим позовом в 2016 році до адміністративного суду. Так, Одеським окружним адміністративним судом розглядалась справа №815/4453/16 за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Тулби О. про визнання протиправним та скасування рішення від 10.08.2016. Постановою від 11.07.2017 в позові було відмовлено. Судом досліджувались Договори про відступлення прав за іпотечним договором та за кредитним договором від 16.06.2016, укладеними між ТОВ «ФК» Морган кепітал» та ТОВ «Ферре». Таким чином, позивачі знали про ці договори значно раніше, а до суду з цим позовом звернулися лише 02.04.2021. В судовому засіданні відповідачі стверджували, що хоча й позивачем була лише ОСОБА_2 (яка є матір`ю ОСОБА_1 ), він був присутній під час розгляду справи.

99.Крім того, ТОВ «Ферре» надсилало повідомлення позивачам поштою про передачу прав до ТОВ «Ферре». Повідомлення вони отримали 25.06.2016. Таким чином, строк позовної давності є пропущеним по усім вимогам. Початком відліку строку позовної давності є 25.06.2016.

100.Судом з`ясовано, що 02.09.2016 ОСОБА_2 зверталась до суду Одеського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Тулби О.О., третя особа ТОВ «Ферре» про скасування рішення від 10.08.2016 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Ферре» на квартиру (відомості з ЄДРСР). Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 (справа №815/4453/16) в задоволенні позову було відмовлено, а постановою Верховного Суду від 13.12.2018 провадження у справі закрито у зв`язку з непідсудністю даного спору адміністративним судам.

101.Таким чином, ОСОБА_2 була обізнана про існування спірних договорів ще з вересня 2016 року, при цьому третьою особою в позові вона визначила ТОВ «Ферре». Отже, звернувшись до суду з даним позовом 02.04.2021 пропустила трирічний строк позовної давності. Клопотання про поновлення строку чи визнання поважними причин пропуску до суду не подала.

102.Проте позивач ОСОБА_2 вважає, що відбулось переривання строку позовної давності та перебіг строку почався заново з 02.04.2021, оскільки 21.05.2019 ОСОБА_2 вже зверталась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до державного реєстратора Тулба О.О., третя особа ТОВ «Ферре» про визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким за ТОВ «Форре» зареєстровано право власності на об`єкт іпотеки.

103.Суд з цим не погоджується.

104.Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

105.Тобто, конструкція диспозиції правової норми (словосполучення "а також"), вказує на те, що підставою застосування судом наслідків переривання позовної давності, є встановлений факт минулого звернення особи до суду з позовом до одного із будь-яких потенційних боржників, одночасно з заявленням цією особою позовної вимоги, яка є частиною позовної вимоги нового позову (але не однією позовною вимогою серед інших заявлених нових позовних вимог в новому позові).

106.В даному випадку позовна вимога ОСОБА_2 , заявлена нею в позові, поданому 21.05.2019 до Приморського районного суду м. Одеси про скасування рішення державного реєстратора, є повністю аналогічною позовній вимозі (тобто, не є її частиною інших вимог), заявленою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розглядуваному позові. Крім того, вимога про визнання недійсними договорів від 16.06.2016 є окремою новою вимогою, а не частиною вимог про скасування рішення державного реєстратора на яку має право ОСОБА_2 . Відтак застосування судом до будь-якої з вимог цього позову наслідків переривання позовної давності немає.

107.Далі позивач ОСОБА_1 заперечував щодо застосування трирічного строку позовної давності, оскільки позовні вимоги про визнання недійсними договорів від 16.06.2016 були заявлені лише іпотекодавцем ОСОБА_2 . Відповідно боржник ОСОБА_1 не знав про судову справу № 815/4453/16, де з позовом про скасування рішення державного реєстратора зверталась іпотекодавець ОСОБА_2 . Про оскаржувані договори ОСОБА_1 дізнався лише в березні 2021 року від ОСОБА_2 .

108.Однак суд доводи позивача ОСОБА_1 вважає не доведеними.

109.Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

110.Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. При цьому за змістом зазначеної норми (ст. 261 ЦК України) законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

111.Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатися про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

112.По-перше, позивачем жодного разу не було заявлено про поважність причин пропуску строку позовної давності і необхідності його поновлення. Крім того, позивачем не доведено, що строк звернення до суду з цим позовом був пропущений ним з поважних причин, що є його обов`язком.

113.По-друге, ОСОБА_1 не надав доказів та не пояснив чому і яким чином про оскаржувані договори він дізнався лише в березні 2021 року від ОСОБА_2 , не пізніше і не раніше. Юридична конструкція початку перебігу позовної давності, передбачає визначення дати, коли особа довідалася або визначення дати коли особа могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

114.Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо необізнаності про існування спірних договорів, суд зазначає, що іпотека має похідний характер від основного (кредитного) зобов`язання ОСОБА_1 . Тобто, зобов`язання ОСОБА_2 в рамках структури «кредит-іпотека» є додатковими зобов`язаннями до основних зобов`язань ОСОБА_1 по кредитному договору. Отже, укладаючи кредитний договір, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання, а відтак певні ризики, що обумовлювало, в рамках належної його поведінки як сторони кредитного договору, передбачувану неминучість його інформування, як основного кредитора, у разі виникнення будь-яких спорів зі строни іпотекодавця ОСОБА_2 .

115.Тобто, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість знати про розгляд справи про звернення іпотекодавця (яка є в даному випадку матір`ю ОСОБА_1 ) до суду з позовом, де йшлось про оскаржувані договори. Відтак, перебіг позовної давності для нього починається від дня, коли ОСОБА_2 довідалась (а він повинен був) про порушення свого права.

116.Крім того, судом встановлено, що 23.06.2016 ТОВ «Ферре» направлявло ОСОБА_1 (за адресою АДРЕСА_2 ) лист вих. №21-06/1 від 21.06.2016, в якому повідомлялося, що ТОВ «ФЕРРЕ» є новим кредитором. Аналогічно 23.06.2016 такий лист вих. №21-06/2 від 21.06.2016 направлявся ОСОБА_2 (за адресою АДРЕСА_2 ).

117.Направлення та отримання листів 25.06.2016 підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з відмітками про їх отримання та касові чеки про направлення поштового відправлення № 418 (ідентифікатор 216) та № 400 (ідентифікатор 186).

118.Позивачі стверджували, що не отримували листів від ТОВ «Ферре», оскільки вони направлялись за неналежною адресою, оскільки з 23.06.2015 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 , а ОСОБА_1 повідомляв банк про зміну адреси на АДРЕСА_3 .

119.В іпотечному договорі від 24.07.2008 зазначено, що Іпотекодавець проживає за адресою АДРЕСА_2 та зазначено, що усі зміни та доповнення до цього Договору набувають чинності тільки за умови їх нотаріального посвідчення… (п.7.5). Усі повідомлення Сторін щодо цього Договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів (п.7.6).

120.Відсутні докази щодо внесення зміни в іпотечний договір, щодо адреси іпотекодавця.

121.В кредитному договорі від 24.07.2008 зазначено, що позичальник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 . В пункті 3.3.4 зазначено, що у випадку зміни місця проживання, реєстрації позичальник зобов`язаний повідомити банк.

122.Заяв про повідомлення про зміну адреси немає. Відповідно, те що ОСОБА_1 один раз звертався до банку, зазначаючи в листі від 16.04.2014 адресу АДРЕСА_3 , не свідчить про повідомлення банку про зміну адреси.

123.Таким чином, про нового кредитора - ТОВ «Ферре» позивачі знали з 25.06.2016.

124.Від клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підписів на поштових повідомленнях представник позивачів відмовився.

125.Таким чином, знаючи про нового кредитора - ТОВ «Ферре» з 25.06.2016, позивачі звернулись до суду з цим позовом лише 02.04.2021, тобто з пропуском строку позовної давності. При цьому цей строк не вважати пропущеним, так як не просили його поновити та визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними.

126.Враховуючи доведеність позивачами позовних вимог щодо визнання спірних договорів недійсними, суд застосовує до цих вимог позовну давність та відмовляє в позові в цій частині через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 10.08.2016.

127.Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

128.Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

129.Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

130.Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014 у справі № 6-140цс14 захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

131.У постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

132.З огляду на це, в разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача (власника). Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем.

133.Отже, належному способу захисту відповідає позовна вимога про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, де й надається правова оцінка рішенню державного реєстратра, а належним відповідачем є особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 (справа № П/811/1640/17).

134.Позивач ОСОБА_2 посилається на порушення порядку набуття ТОВ «Ферре» права власності на об`єкт іпотеки (квартира). Кінцевим набувачем спірної квартири стала ОСОБА_11 .

135.Проте в межах розгляду даної справи позивачі відмовилися від позовної вимоги до ОСОБА_4 про витребування квартири із чужого незаконного володіння. Ці вимоги залишено без розгляду.

136.Таким чином, суд вважає, що вимоги визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 10.08.2016 задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_6 не є відповідачем у справі, а саме лише скасування запису про державну реєстрацію права власності не є належним способом захисту прав іпотекодавця.

137.У зв`язку з відмовою в позові судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.09.2022.

Суддя Ярема Х.С.