ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 вересня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/14371/21

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/766/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2022 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (суддя Супрун О.П.), ухвалене об 08 год 58 хв 22.02.2022 у м. Чернігові,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось з позовом про стягнення з ОСОБА_1 збитків у розмірі 3 659,27 грн та судові витрати. Позов мотивовано тим, що відповідач визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 07.03.2019 за участю автомобіля ВАЗ 2102 ДНЗ НОМЕР_1 , під керуванням якого знаходився останній та автомобіля Skoda Fabia ДНЗ НОМЕР_2 . На момент ДТП пошкоджений автомобіль Skoda Fabia був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», яка виплатила потерпілому страхове відшкодування в сумі 3 659,27 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант», проте, відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», товариство відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з пропуском річного строку звернення. Отже, згідно з ст. ст. 993,1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодувати завдані збитки в межах виплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивач не надав доказів (які витребовувались судом) на підтвердження звернення до страховика винної у ДТП особи про виплату страхового відшкодування та відмови у його задоволенні.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Скарга мотивована тим, що ухвала судом про витребування доказів не приймалась і на адресу позивача не надсилалась, а отже, суд не виконав свого обов`язку, чим порушив право позивача на ознайомлення з ухвалою та надання відповідних доказів.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

По справі встановлено, що 07.03.2019 у м. Чернігові по вул. 77-ї Гвардійської дивізії, 1, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2102 ДНЗ НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Skoda Fabia ДНЗ НОМЕР_2 . Обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнаний ОСОБА_1 , якого постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.03.2019 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 31).

11.03.2019 водій пошкодженого транспортного засобу Skoda Fabia, власником якого є ТОВ «Байер», звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», як страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 28.01.2019 із заявою про настання страхового випадку (а. с. 8-11) і страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Байер» у розмірі 3 659,27 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 22.03.2019 (а. с. 42).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування а підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб), визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 27 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, потерпіла особа при відмові страховика у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності. У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Матеріали справи свідчать, що протокольною ухвалою суду від 24.01.2022 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, а саме, інформації про те, чи зверталось ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до АТ «Мега-Гарант», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , за виплатою страхового відшкодування (а. с. 69-70).

З метою отримання вказаної інформації, суд рекомендованим листом направив на адресу ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» запит, який був отриманий останнім 28.01.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 73, 74), проте, даних доказів позивачем суду надано не було.

Зазначені обставини були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає, що ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України не довела своїх позовних вимог про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 завданих збитків, оскільки, не підтвердила факт звернення до страховика винної у дорожньо-транспортній пригоді особи про виплату страхового відшкодування та відмову у його задоволенні.

Оскільки доводи апеляційної скарги ніяким чином не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, задоволенню скарга не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене вище, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2022 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: