Справа № 464/1532/22
пр.№ 2/464/935/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

представника позивача Бокало Т.А.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2017 до 30.11.2021 у розмірі 21 248,12 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 та відповідно користуються послугами з централізованого опалення. Для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Проте відповідачі не здійснювали оплату за вказані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.05.2017 до 30.11.2021 утворилася вищевказана заборгованість, яка підлягає стягненню з останніх.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що викладені у такому, та у запереченнях на відзив. Додатково зазначила, що фактичне споживання відповідачами послуг, наданих позивачем, зумовлює виникнення певного обсягу прав і обов`язків між споживачем та підприємством, що їх надає, а тому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від виконання зобов`язань. Звернень чи заперечень від відповідачів про відмову від користування послугами ЛМКП «Львівтеплоенерго» до підприємства не надходило. З розрахунків за надані послуги з централізовано опалення та гарячого водопостачання випливає, що боржники вчиняли дії, що свідчить про визнання ними основного боргу. Квартира АДРЕСА_1 обладнана квартирним засобом обліку теплової енергії, відповідно нарахування вартості послуг здійснюється згідно з показниками квартирного лічильника, що подаються відповідачами щомісячно. Нарахування вартості послуг проводиться із врахуванням тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. У нарахування вартості опалення місць загального користування належать і втрати в розподільчих внутрішньобудинкових мережах системи опалення. Просила суд позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, зазначили, що договір приєднання ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01.07.2014 зі споживачами за адресою: АДРЕСА_2 не укладався, відтак покликання на такий договір порушує статті 626, 631, 638, 640 ЦПК України. Розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення жодним чином не відображає розрахунки та показники, з яких такі обчислювались, не надано жодних пояснень того, в який спосіб утворились саме такі показники. Окрім цього, позовні вимоги частково заявлені поза межами строків загальної позовної давності. В розрахунку заборгованості за надані послуги позивач зазначає, що заборгованість за період з 01.07.2014 до 28.02.2018 та з 01.03.2018 до 31.03.2021 врегульована в судовому порядку, чим фактично визнає, що заборгованість станом на 31.03.2021 відсутня. Вважають, що їм нараховується подвійна оплата, а нарахування послуг за опалення місць загального користування здійснювалося з порушенням, однак за фактично отримане опалення згідні здійснювати оплату.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №302702218 від 14.06.2022 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.06.2018 скасовано судовий наказ від 29.05.2018 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги централізованого опалення та судового збору в розмірі 10 971,67 грн.

Також, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04.02.2022 скасовано судовий наказ від 25.06.2021 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 12208,14 грн., а також судового збору в розмірі 227 грн.

Частинами 1, 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитормає право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (ч. 1 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (чинної на момент виникнення відповідних правовідносин).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 1 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (чинної на момент виникнення відповідних правовідносин), відповідачі не виконали свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення, а відтак зобов`язані сплатити на користь позивача як надавача послуг суму боргу.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2017 до 30.11.2021 становить 21 284,12 грн.

Оскільки відповідачами вказаний розрахунок не спростовано, а відтак у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг з централізованого постачання гарячої води з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказані послуги у розмірі 21 284,12 грн.

Щодо позовної давності, на сплив якої покликаються відповідачі, то відповідно до цивільного законодавства позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст. 264 ЦК України).

Як випливає з розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, відповідачі протягом 2017-2021 років періодично сплачували за надані послуги, а тому відповідно до ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривався та не є таким, що сплив на момент звернення з цим позовом до суду.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги необхідно задовольнити.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2481 грн., по 1240,50 грн. з кожного з відповідачів.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 141, 247, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (, місцезнаходження м.Львів вул.Д.Апостола, 1) заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 21 284 (двадцять одна тисяча двісті вісімдесят чотири) гривні 12 (дванадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.09.2022.

Головуючий Дулебко Н.І.