РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року

м. Рівне

Справа № 562/3767/21

Провадження № 22-ц/4815/737/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Виробничий структурний підрозділ "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця",

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2022 року (ухвалене у складі судді Саган Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого структурного підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Виробничого структурного підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення його від роботи, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначає, що він працює на посаді майстра дільниці І групи цеху з ремонту дизель-поїздів у Виробничому структурному підрозділі "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця". 07 грудня 2021 року начальником Виробничого структурного підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" Малютою А.Р. видано наказ № 334/к про відсторонення його від роботи у зв`язку з відсутністю щеплення проти СОVID-19, без збереження заробітної плати. Вважає, що такі дії роботодавця є незаконними та порушують його право на працю. Наразі вакцинація від СОVID-19 є добровільною і ніхто не може зазнавати політичного, соціального або іншого тиску для її проходження. Право на працю є гарантованим Конституцією України і чинне законодавство забороняє будь-яку дискримінацію у сфері праці. Переконаний, що у роботодавця відсутні правові підстави примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби СОVID-19 та на цій підставі відсторонювати від роботи.

Просив визнати незаконним та скасувати наказ Виробничого структурного підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" № 334/к від 07 грудня 2021 року про відсторонення його від роботи та зобов`язати відповідача виплатити на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2022 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Виробничого структурного підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" № 334/к від 07 грудня 2021 року "Про відсторонення від роботи майстра моторвагонного депо дільниці І групи цеху з ремонту дизель-поїздів Тарадайко Сергія".

Зобов`язано Виробничий структурний підрозділ "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи на підставі наказу № 334/к від 07 грудня 2021 року "Про відсторонення від роботи майстра моторвагонного депо дільниці І групи цеху з ремонту дизель-поїздів Тарадайко Сергія" з 09 грудня 2021 року до фактичного виконання судового рішення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що в Україні відсутні закони, які передбачають право роботодавців відсторонювати від роботи працівників, що відмовилися від вакцинації проти COVID-19, та за відсутності у відповідача належним чином оформленого подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби про усунення позивача від роботи у визначений законодавством спосіб, місцевий суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, акціонерне товариство "Українська залізниця" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не дослідив зібрані у справі докази, не визначився зі складом осіб, які повинні брати участь у справі та залишив поза увагою, що виробничий структурний підрозділ філії не є юридичною особою та розглянув справу без залучення до участі у розгляді справи належного відповідача - юридичної особи АТ "Українська залізниця".

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді майстра моторвагонного депо дільниці І групи цеху з ремонту дизель-поїздів у Виробничому структурному підрозділі "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця".

Наказом Виробничого структурного підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" № 334/к від 07 грудня 2021 року "Про відсторонення від роботи майстра моторвагонного депо дільниці І групи цеху з ремонту дизель-поїздів Тарадайко Сергія" позивача відсторонено від роботи з 09 грудня 2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати. Підставою видачі цього наказу зазначено лист-ознайомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

За приписами статті 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною другою статті 51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом наведених норм ЦПК України, з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.

Отже, правом на заміну неналежного відповідача наділений саме позивач.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

За змістом статті 80 ЦК України, що юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом (частина 3статті 81 ЦК України).

Моментом створення юридичної особи вважається день її державної реєстрації (частина 4статті 87 ЦК України).

За приписами статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Позивачем заявлено позов до Виробничого структурного підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця", який є структурним підрозділом юридичної особи АТ "Українська залізниця" та немає статусу юридичної особи, що вбачається з статуту АТ "Українська залізниця", положення про регіональну філію "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" та положення про виробничий структурний підрозділ "Моторвагонне депо Здолбунів" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця".

Наведений вище висновок, що регіональні філії АТ "Українська залізниця" не є належними відповідачами у трудових спорах узгоджується із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом у постанові від 21 липня 2022 року, справа № 943/2368/19, провадження № 61-11048св21.

Разом з цим, АТ "Українська залізниця", яке є належним відповідачем у даній справі, до участі у ній не залучалося та не повідомлялося про розгляд даного спору.

Розглядаючи справу і вирішуючи спір, суд першої інстанції не з`ясував, чи є відповідач юридичною особою, а відповідно - і належною стороною у справі, та чи може нести відповідальність перед позивачем.

Пунктом 4 частини першої статті 376 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виробничого структурного підрозділу "Моторвагонне депо Здолбунів" Регіональної філії "Львівська залізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" 2724,00 грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.