ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року про повернення без розгляду заяви Новокодацького Відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відновлення втраченого провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Новокодацького відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі державного виконавця Орлової Вікторії Валеріївни, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2022 року Новокодацький Відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження по справі №263/10754/21, в рамках якої розглянуто скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Новокодацького ВДВС у місті Дніпрі Південно-Схіного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі державного виконавця Орлової В.В., яку ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2021 року та змінами, внесеними до цієї ухвали від 02 листопада 2021 року задоволено та визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Новокодацького ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Орлової В.В. щодо не надіслання до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України для виконання постанови від 24 вересня 2019 року по ВП №55805005 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду з України у передбачені ЗУ Про виконавче провадження строки.

Заявник 31 січня 2022 року направив на адресу Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області апеляційну скаргу на зазначену вище ухвалу суду першої інстанції, яка 02 лютого 2022 року отримана Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, та у зв`язку із початком 24 лютого 2022 року відкритої агресії з боку Російської Федерації та вторгненням на територію України, внаслідок чого 24 лютого 2022 року наказом голови Донецького апеляційного суду призупинено роботу суду, з подальшим її відновленням 09 березня 2022 року вже у місті Бахмут, однак лише для розгляду невідкладних питань (взяття під варту, звільнення з-під варти, тощо). Заявник повторно, 10 травня 2022 року, направив апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду у місто Бахмут та станом на теперішній час у заявника відсутня інформації щодо результатів розгляду Донецьким апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2021 року, зі змінами, внесеними ухвалою суду від 02 листопада 2021 року, при цьому за даними автоматизованої системи документообігу суду КП Д-3 апеляційна скарги та клопотання заявника у цивільній справі №263/10754/21 надійшли на електронну адресу суду 25 травня 2022 року, а цивільна справа з таким єдиним унікальним номером до суду не надходила, враховуючи, що Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області зазнав за цей час значних пошкоджень у зв`язку із обстрілами міста, що заявник вважає втратою судових матеріалів зазначеної цивільної справи, що унеможливлює розгляд апеляційної скарги заявника іншим апеляційним судом у відповідності до розпорядження голови Верховного Суду Про зміну територіальної підсудності судових справи в умовах воєнного стану від 06 березня 2022 року №1/0/9-22.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року заяву про відновлення втраченого судового провадження повернуто без розгляду, як подану без додержання ч.ч. 1, 2 ст. 183 ЦПК України /а.с. 11/.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який є правонаступником Новокодацького Відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі Наказу Міністерства юстиції України Про реорганізацію деяких відділів державної виконавчої служби у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №2429/5 від 15 червня 2022 року, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що дане судове рішення є незаконним, ухвалено з порушенням норм процесуального права, а ухвалою суду порушується право заявника на належне оскарження судового рішення, яке ухвалено в процесі завершальної стадії виконання рішення суду /а.с. 13-21/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

При вирішенні питання щодо прийняття заяви про відновлення втраченого судового провадження до розгляду, судом першої інстанції встановлено, що заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення суду по справі № 263/10754/21 в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), як це передбачено ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Судом встановлено, що вище вказане процесуальне питання пов`язано з виконанням рішення суду, тобто воно виникло на стадії його виконання, однак до вказаної заяви, у супереч ч. 2 ст. 183 ЦПК України, не було додано докази її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність заяви вимогам ч.2 ст. 183 ЦПК України, що є підставою для застосування ч.4 ст. 183 ЦПК України та повернення скарги без розгляду.

З даним висновком колегія суддів не може погодитись в повному обсязі, оскільки ця ухвала суду перешкоджає заявнику вирішити подану апеляційну скаргу по суті, хоча б і іншим апеляційним судом у відповідності до територіальної підсудності в умовах воєнного стану, та не відноситься до процесуальних заяв, які подаються на стадії виконання судового рішення, на які розповсюджується норми ст. 183 ЦПК України.

Колегія суддів відзначає, що норми ЦПК України не містять законодавчого визначення поняття «втрачене судове провадження», однак, виходячи з їх змісту, втрата судового провадження - це повна або часткова втрата цивільної справи, якій присвоєно певний порядковий номер та заведено статистичну картку та у якій має місце відображення усіх процесуальних дій та актів в рамках такого провадження.

При цьому з урахуванням статті 488 ЦПК України відновлені можуть бути як всі, так і частина документів (окремий документ) конкретної цивільної справи позовного, наказного чи окремого провадження, яке було закінчене ухваленням рішення або постановленням ухвали про його закриття.

Порядок відновлення судового провадження, втраченого у зв`язку з припиненням діяльності судів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим (АР Крим), окремих районах Донецької та Луганської областей, а також у зв`язку з проведенням антитерористичної операції (АТО), при цьому враховуючи положення Закону України Про правовий режим воєнного стану, який дії по всій території України, окрім положень ЦПК України, регламентується також спеціальним законодавством. Так, питання щодо підсудності справ про відновлення судового провадження, втраченого на цих територіях, визначається відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» або Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції». Крім того, вирішення питання підсудності у цій категорії справ має здійснюватись з урахуванням, зокрема, розпорядження голови Верховного Суду Про зміну територіальної підсудності судових справи в умовах воєнного стану від 06 березня 2022 року №1/0/9-22.

Слід зауважити, що нормами розділу X ЦПК України не передбачено з якою метою може бути ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження. Однак відповідно до вимог, які ставляться до заяви про відновлення втраченого судового провадження, зазначення у ній мети відновлення є обов`язковим (частина друга статті 491 ЦПК України).

По даній категорії справ метою відновлення втраченого судового провадження може бути, зокрема, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення.

Саме від мети відновлення судового провадження може залежати обсяг документів втраченого судового провадження, які будуть відновлені. При цьому питання щодо обсягів відновлення втраченого судового провадження законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, відповідно до статті 494 України суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Нормами України, що регулюють порядок відновлення втраченого судового провадження, не визначено, з яких причин судове провадження може бути втрачено. Разом з тим судове провадження може бути відновлене незалежно від причин його втрати, які можуть мати як об`єктивний, так і суб`єктивний характер.

До об`єктивних причин втрати судового провадження (які не залежать від волі людини) можна віднести, зокрема, стихійне лихо (землетрус, повінь, ураган тощо), аварію техногенного характеру (пожежа, затоплення приміщення тощо), військові дії.

Суб`єктивними причинами втрати судового провадження (які залежать від волі людини) можуть бути, зокрема, знищення матеріалів в ході військових дій.

Відновлення втраченого судового провадження не вирішує питання щодо суб`єктивних матеріальних прав та обов`язків осіб, а є судовим захистом процесуальних прав, які пов`язані із втратою судового провадження, і аж ніяк не стосується безпосереднього вирішення питання здійснення процесу виконання судового рішення.

Якщо суд, у провадженні якого знаходилась справа, матеріали якої просить відновити заявник, знаходився на території, визначеній Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Закону України Про правовий режим воєнного стану, до якої станом на момент винесення оскаржуваної ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відноситься як Донецька область, так і м. Маріуполь, в якому знаходився суд першої інстанції, ухвалу якого намагається оскаржити заявник в апеляційній інстанції, і матеріали цієї справи не було передано згідно з визначеною Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядженнями голови ВС підсудністю, факт втрати судового провадження не потребує доведення заявником.

З огляду на викладене, дана заява не має під собою характеру правовідносин сторін, безпосередньо пов`язаних з виконанням судового рішення, а має на меті лише відновлення заявником втраченого судового провадження, яким вже розглянуто питання оскарження бездіяльності державного виконавця за для апеляційного оскарження, правом на що і має скористатись заявник.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до міжнародного та європейського права з прав людини поняття доступу до правосуддя зобов`язує держави гарантувати право кожної особи на звернення до суду (за певних обставин, до альтернативного органу вирішення спорів), з метою отримання юридичного захисту, у разі якщо права особи були порушені. Таким чином, це також право, яке допомагає особі домогтися реалізації своїх прав.

Доступ до правосуддя охоплює низку людських прав, а саме: право на справедливий суд згідно зі статтями 6 ЄКПЛ та 47 Хартії основних прав ЄС і право на ефективний засіб правового захисту згідно зі статтями 13 ЄКПЛ та 47 Хартії.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції дійшов не вірного висновку, застосувавши положень ст. 183 ЦПК України, тобто з порушенням норм процесуального права, що є безумовною підставою для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року, у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров