ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1159/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/3030/20 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1 .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

заявник (боржник) ОСОБА_2 ;

представник заявника адвокат Яцюк Максим Васильович;

заінтересовані особи Соснівський відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Олійник Ганна Миколаївна (стягувач);

особа, яка подала апеляційну скаргу представник заявника адвокат Яцюк Максим Васильович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Яцюка Максима Васильовича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2022 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Соснівський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2020 року Соснівським відділом ДВС було відкрите виконавче провадження № 63195740 щодо стягнення з неї на користь ОСОБА_3 грошового боргу за рішенням суду № 712/3030/20.

28 січня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу та 02 квітня 2021 року виконавче провадження за виконавчим листом по справі № 712/3030/20 виділено в окреме провадження.

06 вересня 2021 року Соснівським відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 63195740 щодо стягнення з заявниці на користь ОСОБА_3 грошового боргу за рішенням суду № 712/3030/20. Вказане виконавче провадження об`єднане у зведене виконавче провадження.

Між виконавчими провадженнями у державній виконавчій службі, виконавчий лист перебував на виконанні у приватного виконавця Недоступа Д.М. В цей час приватний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження виїзду за кордон.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2021 року було накладено обмеження на виїзд заявниці за межі України. Про наявність заборони вона дізналася із відповіді державної прикордонної служби України.

На даний час, за наявності відомостей про часткове погашення боргу, діюча заборона порушує її права. Заборона на виїзд повинна існувати з наявності відомостей про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду. Таких відомостей немає.

На території України введений воєнний стан внаслідок агресії російської федерації, тому заборона порушує її права на безпечне життя, адже жінки мають право тимчасово виїхати з території України. Також внаслідок війни вона не може знайти роботу, яка б дозволила забезпечити безперебійне виконання рішення суду та подальше погашення боргу.

Крім того, обмеження встановлено в межах виконавчого провадження, якого вже немає, адже примусовим виконанням рішення суду займається державна виконавча служба.

У зв`язку з викладеним, просила суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2 , встановлене ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2021 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що на даний час немає підстав для скасування обмежувальних заходів, оскільки виконання зобов`язань щодо сплати боргу боржником не виконані.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Яцюк М.В. подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі вказує, що неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання є підставами для скасування тимчасового обмеження виїзду боржника за кордон.

Вказує, що з матеріалів виконавчого провадження вбачається відсутність будь-якого іншого майна божника та відсутність коштів на рахунках боржника у банківських установах.

Апелянт зазначає, що під час судового розгляду з боку державного виконавця не подано жодних доказів умисного ухилення заявниці від виконання рішення суду. Натомість державний виконавець підтвердив часткове виконання рішення суду з боку заявниці.

Крім того, на думку апелянта вимоги ОСОБА_2 є законними, оскільки заперечень з боку стягувача на адресу суду не надходило.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається, відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні в Соснівському відділі ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 712/3030/20 виданого 14 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 12243 доларів США. Виконавче провадження відкрито 05 жовтня 2020 року (а.с. 159).

28 січня 2021 року головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барановим С.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 155).

16 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. відкрито виконавче провадження № 64530480 на підставі указаного вище виконавчого листа (а.с. 86).

06 травня 2021 року на адресу суду надійшло подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання нею своїх зобов`язань за рішенням суду.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року указане подання задоволено. Тимчасово обмежено в праві виїзду за межі України громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/3030/20 від 14 вересня 2020 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 12243,00 доларів США - або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках (а.с. 129-131).

02 квітня 2021 року головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барановим С.А. винесено постанову про виведення виконавчого провадження № 63195740 по виконанню зазначеного виконавчого листа із зведеного виконавчого провадження № 62862047 (а.с. 154).

06 вересня 2021 року Соснівським відділом державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщуком М.Б. відкрито виконавче провадження № 66702803 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за виконавчим листом № 712/3030/20, виданим 14 вересня 2020 року (а.с. 153).

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Тобто, право кожного вільно покинути територію України може бути обмежено тільки законом.

Підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Згідно із частиною 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Цим Законом України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Аналогічних правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17.

Частина 5 статті 441 ЦПК України передбачає можливість суду скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних мір для виконання рішення суду.

Таким чином, скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на даний час відсутні підстави для скасування обмежувальних заходів, оскільки зобов`язання щодо сплати боргу боржником не виконано, а обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України є єдиним ефективним заходом для виконання рішення суду.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що з боку державного виконавця не подано жодних доказів умисного ухилення заявниці від виконання рішення суду не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності у ОСОБА_2 боргового зобов`язання, яке не виконано.

Колегія суддів не бере до уваги посилання в апеляційній скарзі щодо наявності мовчазної згоди ОСОБА_3 на скасування обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , оскільки відповідно до ухвали суду від 11 травня 2021 року обмеження в праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2 покладено до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Однак, доказів на підтвердження виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін до суду надано не було.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що на час звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про скасування обмеження, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вимог заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що є обов`язком боржника, який звертається до суду з такою заявою.

Разом з тим, відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України (частина 8 статті 441 ЦПК України).

Враховуючи наведене, судом першої інстанції винесено законну та обґрунтовану ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яка зміні чи скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Яцюка М.В. слід залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2022 року залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Яцюка Максима Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 05 вересня 2022 року.