КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 370/1913/19
№ апеляційного провадження: 22-з/824/476/2022
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2022 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Глухенького Олександра Анатолійовичав інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішенняу справі за позовом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до ОСОБА_1 , треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування збитків завданих державному бюджету,-
У липні 2019 року позивач звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків завданих державному бюджету у розмірі 74 822 грн 35 коп.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року в задоволенні позову Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Центральним міжрегіональним управління Міністерства юстиції (м. Київ), подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2022 року апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без задоволення. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2021 року залишено без змін.

20 червня 2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Глухеньким О.А. подано заяву про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу витрат на правову допомогу, в якій посилаючись на те, що під час ухвалення постанови суду апеляційної інстанції питання розподілу судових витрат понесених відповідачем за послуги правничої допомоги, не було вирішено.

Зазначено, у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції відповідачем були понесені судові витрати на загальну суму 5 000 грн, а саме: за підготовку відзиву на апеляційну скаргу - 3 000 грн та за прибуття та участь у Київському апеляційному суді в судовому засіданні - 2 000 грн.

Вказано, що понесені витрати на правову допомогу співмірні з витраченим часом на зустрічі з клієнтом, консультації, аналіз судової практики та підготовку документів щодо захисту інтересів ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене представник відповідача просив заяву задовольнити стягнувши з позивача витрати на правову допомогу.

22.07.2022 на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від позивача, в якому він просив заявлену суму витрат на правничу допомогу визнати неспівмірною та зменшити її розмір.

В обґрунтування клопотання, позивач вказує, ні ОСОБА_1 , ні її представник не зробили заяви до закінчення судових дебатів про те, що докази понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, заява про ухвалення додаткового рішення суду від 20.06.2022 має бути залишена без розгляду в частині щодо стягнення понесених витрат за прибуття до Київського апеляційного суду та участь у судовому засіданні 16.06.2022, оскільки такі докази були подані з порушенням порядку, передбаченого ст.141 ЦПК України.

А також звертає увагу на неспівмірність заявлених витрат на підготовку відзиву на апеляційну скаргу, оскільки представником ОСОБА_1 продубльовано частину відзиву на позовну заяву по справі та процитовано рішення Макарівського районного суду Київської області від 16.11.2021. Таким чином, вказане свідчить про відсутність будь-яких додаткових витрат по часу представника ОСОБА_1 на написання правової позиції у відзиві на апеляційну скаргу.

Крім того, представником ОСОБА_1 не подано до суду детального опису робіт (наданих послуг).

Колегія суддів, вислухавши представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Довганя О.О., який просив заяву залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню частково.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат до заяви представником відповідача долучено: копію Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17 липня 2019 року, копію Додатку №5 від 23 травня 2022 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.07.2019, копію Акту №1 від 04.06.2022 року, копію квитанції №93 від 04.06.2022, копію Акту №2 від 16.06.2022, копію квитанції №95 від 16.06.2022 (а.с. 142-148 т.2).

Так, з акту № 1 виконаних робіт, убачаться, що за підготовку відзиву на апеляційну скаргу позивача на рішення Макарівського районного суду Київської області від 16.11.2021 у справі №3 70/1913/19 відповідач сплатив адвокату 3000 грн.

Згідно акту № 2 виконаних робіт, убачається, що за участь у Київському апеляційному суді в судовому засіданні 16.06.2022 у справі №370/1913/19 відповідач сплатив 2 000 грн.

Питання про відшкодування відповідачу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, не було вирішено колегією суддів при прийнятті постанови від 16.06.2022 за результатом розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (в редакції Закону 2004 року) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Так, як уже зазначалося вище з акту № 1 виконаних робіт, убачаться, що за підготовку відзиву на апеляційну скаргу відповідач сплатив адвокату 3000 грн, разом з тим така сума є завищеною та підлягає зменшенню до 2000 грн.

Не підлягає задоволенню й вимога про стягнення 2 000 грн за прибуття та участь у Київському апеляційному суді в судовому засіданні 16.06.2022, оскільки як убачається

акту № 2 виконаних робіт, інформація про прибуття до суду в ньому відсутня, з огляду на зазначене, сума витрат підлягає зменшенню до 1000 грн.

Колегія суддів не приймає доводи заявлені в клопотанні позивачапро залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суду від 20.06.2022 в частині стягнення понесених витрат за прибуття до Київського апеляційного суду та участь у судовому засіданні 16.06.2022, оскільки такі докази були подані з порушенням порядку, передбаченого ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, у відзиві поданому на апеляційну скаргу, представником відповідача долучалася копія додатку № 5 від 23 травня 2022 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.07.2019, який містить інформацію про те, що за участь у кожному судовому засіданні Замовник сплачує Адвокату 2 000 грн (а.с. 86 т.2).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача користь відповідача судові витрати у розмірі 3000 грн за надання професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Глухенького Олександра Анатолійовичав інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 3 000 грн судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Додаткове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: