Справа № 206/3980/21
Провадження № 2/206/65/22
31.08.2022 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря с/з Гергіль Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
І. Стислий виклад позиції позивача, представника позивача та третьої особи.
Від представника позивача надійшла заява відповідно до якої вона просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи проводити без участі сторони позивача. Проти заочного розгляду не заперечувала (а.с. 49, 56, 59-60, 70-71, 97).
Представник відповідача ТОВ ««ФК «Онлайн Фінанс» повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, у судові засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався.
Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. надійшла до суду заява про розгляд даної справи без її участі (а.с. 46-48, 54-55, 64, 86-87).
Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, у судові засідання не з`явилась, правом на подання письмових пояснень не скористалась.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
06.09.2021 позивачем подано дану позовну заяву з додатками, серед яких була заява про забезпечення позову (а.с. 1-19).
07.09.2021 ухвалою судді повернуто позивачу заяву про забезпечення позову (а.с. 24-26).
10.09.2021 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху (а.с. 27-28).
20.09.2021 до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками (а.с. 31-40).
10.11.2021 на електронну адресу суду від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. надійшла заява про розгляд даної справи без її участі (а.с. 46-48).
22.11.2021 до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про розгляд даної справи без участі сторони позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 49).
23.11.2021 відкладено підготовче судове засідання на 17.12.2021 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 50).
13.12.2021 на електронну адресу суду від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. надійшла заява про розгляд даної справи без її участі (а.с. 54-55).
16.12.2021 до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про розгляд даної справи без участі сторони позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 56).
17.12.2021 підготовче судове засідання відкладено на 20.01.2022 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 57).
20.01.2022 від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с. 59-60).
20.01.2022 підготовче судове засідання було відкладено на 14.02.2022 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 61).
10.02.2022 на електронну адресу суду від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. надійшла заява про розгляд даної справи без її участі (а.с. 64).
10.02.2022 на електронну адресу суду він Міністерства юстиції України надійшла відповідь на лист (а.с. 67-68).
10.02.2022 підготовче судове засідання відкладено на 14.03.2022 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 69).
11.02.2022 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с. 70-71).
16.02.2022 на адресу суду від Міністерства юстиції України надійшла відповідь на лист (а.с. 73-74).
14.03.2022 підготовче судове засідання відкладено на 14.04.2022 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 75).
14.04.2022 підготовче судове засідання було відкладено на 13.05.2022 (а.с. 80).
12.05.2022 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с. 83).
13.05.2022 підготовче судове засідання відкладено на 15.06.2022 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 84).
02.06.2022 на електронну адресу суду від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. надійшла заява про розгляд даної справи без її участі (а.с. 86-87).
15.06.2022 підготовче судове засідання відкладено на 10.08.2022 (а.с. 89).
10.08.2022 підготовче судове засідання відкладено на 31.08.2022 (а.с. 92).
31.08.2022 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача та клопотання про долучення доказів (а.с. 97-108).
У судові засідання призначені 23.11.2021, 17.12.2021, 20.01.2022, 14.02.2022, 14.03.2022, 14.04.2022, 13.05.2022, 15.06.2022, 10.08.2022 та 31.08.2022 відповідач, повідомлений про дату та час судового засідання, не з`явився, в зв`язку із чим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
31.08.2022 закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження, проведено розгляд справи по суті, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи (а.с. 109).
31.08.2022 складено вступну та резолютивну частини заочного рішення суду (а.с. 110).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем та представником відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.20147 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні висновки були зроблені у постанові Верховного Суду від 21.09.2021.

Так, судом встановлено, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку був відсутній, оскільки такий взагалі не укладався між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Таким чином, вчиняючи 12.03.2021 виконавчий напис № 16971, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Враховуючи, що укладений договір № 710939968 не є нотаріально посвідченим, і як наслідок, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, дана обставина є достатньою для визнання виконавчого напису № 16971 таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, ст.ст. 34, 39, 50, 87 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18, 202 ЦК України, ст.ст. 1-5, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265, 280-283 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 12, офіс 177, ), треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального окрушу Київської області Головкіною Яною Вікторівною та зареєстрований в реєстрі за № 16971 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 75659,58 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.09.2022.

Головуючий суддя: К.С. Маштак