АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2022 року

м. Чернівці

справа № 727/4355/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Перепелюк І.Б.

секретар Тодоряк Г.Д.

позивач ОСОБА_1

відповідач Чернівецька обласна рада

апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , та Чернівецької обласної ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 липня 2022 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.

Позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати незаконним, протиправним та скасувати розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойка від 12 червня 2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою»;

- зобов`язати голову Чернівецької обласної ради допустити його негайно до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр»;

- стягнути з Чернівецької обласної ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр».

На обґрунтування позову вказував, що розпорядженням голови Чернівецької обласної ради №36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» призначено проведення службового розслідування стосовно нього щодо правомірності та законності складання контракту підписаного з Чернівецькою обласною радою 2 квітня 2020 року та визначено предметом службового розслідування з`ясування підстав перебування в трудових відносинах з Чернівецькою обласною радою.

Встановлено строк службового розслідування з 1 червня 2022 року по 31 липня 2022 року.

Пунктом 4 розпорядження № 36-П від 1 червня 2022 року його відсторонено від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування, починаючи з 1 червня 2022 року без збереження заробітної плати.

Вважає вищевказане розпорядження голови обласної ради незаконним, протиправним та таким, що прямо порушує його трудові права.

Відповідач не мав жодних законних підстав, передбачених статтею 46 КЗпП України, підпунктом "а" пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» для його відсторонення від здійснення повноважень за посадою.

Окрім того, зазначав, що безпідставним та протиправним є призначення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою на підставі Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, так як вказаний Порядок стосується виключно осіб, які проходять службу відповідно до Закону України "Про державну службу", тобто державних службовців або осіб, які уповноважені на виконання функції місцевого самоврядування та перебувають на публічній службі.

Враховуючи, що з часу незаконного відсторонення йому не виплачується заробітна плата, просив також стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 1 червня 2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою».

Допущено ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр".

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки контракт від 2 квітня 2020 року було укладено позивачем з Чернівецькою обласною радою, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, а тому відносно нього застосовується Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 950 від 13 червня 2000 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року № 691).

Відповідачем не доведено правомірності спірного розпорядження у частині визначених Порядком № 950 підстав його проведення, та на переконання суду порушувало і порушує права та інтереси позивача як при його прийнятті, так і на час розгляду справи. Відповідачами не доведені обумовлені пунктом 1 і пунктом 4 Порядку № 950 ані підстави для проведення службового розслідування, ані відсторонення позивача від здійснення повноважень за посадою.

Такої підстави відсторонення, як з`ясування підстав перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Чернівецькою обласною радою, нормами статті 46 КЗпП України не передбачено.

Окрім того, контракт від 2 квітня 2020 року підготував та підписав сам відповідач - Чернівецька обласна рада.

Представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість прийнятого Чернівецькою обласною радою рішення про відсторонення позивача від займаної посади.

Наведені вище обставини свідчать про безпідставність відсторонення позивача від здійснення повноважень на посаді, що порушує його трудові права, не ґрунтується на вимогах закону, є протиправним і підлягає скасуванню. Також позивача слід допустити до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр».

Відмовляючи в позові в частині звернення рішення суду до негайного виконання, суд посилався на те, що справи про відсторонення від посади не відносяться до виключного переліку випадків такого виконання, визначеного статтею 30 ЦПК України

Окрім того, оскільки позов в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу пред`явлено до неналежного відповідача, позивачем в судовому засіданні не заявлялося клопотання про залучення інших співвідповідачів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 950 від 13 червня 2000 року ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року № 691).

В апеляційній скарзі Чернівецька обласна рада просить скасувати рішення в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 1 червня 2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» та допуску до виконання обов`язків та відмовити у задоволенні позову в цій частині в повному обсязі.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилається на те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, а тому відносно нього застосовується Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 950 від 13 червня 2000 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року № 691).

Вищевказаний Порядок стосується виключно осіб, які проходять службу відповідно до Закону України «Про державну службу», тобто державних службовців або осіб, які уповноважені на виконання функції місцевого самоврядування, тобто осіб, які проходять службу на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і прийняли відповідну присягу такого працівника, тобто перебувають на публічній службі.

В апеляційній скарзі Чернівецька обласна рада посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення в оскаржуваній частині з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Суд дійшов помилкового висновку про начебто фактичний допуск позивача до роботи з 2 квітня 2020 року на посаді генерального директора, що в свою чергу є свідченням укладення трудового договору з ним, оформленого контрактом від 2 квітня 2020 року.

Підтвердженням факту невиконання або неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків є наявність копії трудового контракту, підписаного нібито позивачем та першими заступником голови Чернівецької міської ради Маковецької І.С.

Метою прийняття спірного розпорядження, як і проведення службового розслідування, є з`ясування обставин підписання позивачем, як керівником комунального закладу охорони здоров`я, цього трудового контракту.

Що стосується колишньої посадової особи Чернівецької обласної ради ОСОБА_3 , то з`ясування подібних обставин наразі здійснюється в порядку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Тобто помилковим є висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для проведення службового розслідування щодо позивача та як наслідок прийняття спірного розпорядження.

При прийнятті оскаржуваного розпорядження у контексті відсторонення позивача від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування, були наявні визначені статтею 46 КЗпП України підстави для цього, оскільки передбачалися Порядком № 950 від 13 червня 2000 року.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Чернівецька обласна рада подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а мотивувальну частину рішення залишити без змін.

Позивач помилково посилається на правові висновки суду касаційної інстанції, викладені ним в постановах від 2017 року та 2019 року, оскільки вказані справи, які розглядалися та по яким ухвалювалися рішення судів, розглядалися за правилами чинного на момент відкриття провадження у вказаних справах провадження законодавства, коли Постанова Кабінету Міністрів № 950 від 13 червня 2000 року, якою було затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ще була в редакції від 29 травня 2015 року, коли службове розслідування за цим нормативно-правовим актом могло проводитися лише стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що 2 квітня 2020 року Чернівецька обласна рада, в особі першого заступника голови обласної ради Маковецької І.С., на підставі Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», КЗпП України, постанови КМУ від 21 серпня 2019 року № 792, рішень 15-ої сесії Чернівецької обласної ради 7- го скликання від 13 вересня 2017 року № 164-15/17 «Про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області», 36-ї сесії 7- го скликання від 4 лютого 2020 року № 17-36 «Про прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області КНП «Міський клінічний пологовий будинок № 1» Чернівецької міської ради», Розпорядження голови обласної ради від 30 березня 2020 року № 210 уклала контракт із позивачем ОСОБА_1 про призначення останнього на посаду генерального КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» (а.с. 9-16).

На підставі контракту від 2 квітня 2020 року з Чернівецькою обласною радою позивач ОСОБА_1 був призначений на посаду генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» на строк з 2 квітня 2020 року по 1 квітня 2025 року.

Із вищевказаного контракту вбачається, що пунктом 1 даного контракту визначено, що генеральний директор КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» ОСОБА_1 безпосередньо та через адміністрацію здійснює поточне управління (керівництво) підприємством з метою забезпечення виконання його статутних завдань, надання належної, якісної та кваліфікованої медичної допомоги, ефективної діяльності підприємства, раціонального використання і збереження закріпленого за підприємством майна, а орган управління зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці генерального директора.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 березня 2022 року у справі № 727/385/22 частково задоволено позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження про відсторонення, допущення до виконання обов`язків на посаді. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 7 липня 2021 року № 230 «Про відсторонення ОСОБА_4 від посади генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр», допущено ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» (а.с. 17-22).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 18 травня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу Чернівецької обласної ради - без задоволення (а.с. 23-27).

Рішення суду від 11 березня 2022 року про допуск ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора набрало законної сили 18 травня 2022 року.

31 травня 2022 року на ім`я Голови Чернівецької обласної ради Бойка О. надійшла доповідна записка №11 заступника начальника відділу юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Чернівецької обласної ради Бабінського С.А. щодо наявності у ОСОБА_1 діючих контрактних трудових відносин з Чернівецькою обласною радою (а.с. 61-62).

В даній доповідній записці містяться пропозиції проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , при цьому пропонувалось відсторонити його від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування.

1 червня 2022 року розпорядженням голови Чернівецької обласної ради №36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» призначено проведення службового розслідування відносно генерального директора ОСОБА_1 щодо правомірності та законності складання контракту підписаного з Чернівецькою обласною радою 2 квітня 2020 року, визначено предметом службового розслідування - з`ясування підстав перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Чернівецькою обласною радою. Встановлено строк службового розслідування з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року (а.с. 28).

Пунктом 4 розпорядження № 36-П від 1 червня 2022 року відсторонено ОСОБА_1 від здійснення повноважень за посадою на час проведення службового розслідування починаючи з 1 червня 2022 року без збереження заробітної плати.

У розділі 1 Статуту КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» Чернівецької обласної ради, затвердженого розпорядженням голови Чернівецької обласної ради № 536 від 20 листопада 2020 року зазначено, що засновником підприємства є територіальні громади сіл, селищ, міст Чернівецької обласної ради.

Підприємство створене за рішенням ХХХVI сесії VII скликання Чернівецької обласної ради від 4 лютого 2020 року № 17-36 шляхом прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області.

ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», тобто особою, яка для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівняна до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування.

Розділом 7 Статуту КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» передбачено обов`язки генерального директора вказаного підприємства.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Чернівецької обласної ради задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Згідно з частиною 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Щодо оскарження розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 1 червня 2022 року № 36-П в частині проведення щодо ОСОБА_1 службового розслідування

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про скасування розпорядження в частині проведення щодо ОСОБА_1 службового розслідування, не врахував наступне.

Частиною першою статті 15 Цивільного Кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в том числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «По запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 81 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.

Висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.

За своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 затверджено «Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядок ).

Пунктом 1 Порядку визначено, що відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування: у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян; у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри; з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень обласних рад віднесено призначення та звільнення керівників об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Згідно із пунктом 3 Порядку рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи вищенаведені норми права, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та вимоги Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 950 від 13 червня 2000 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року № 691)

При цьому помилковими є висновок суду першої інстанції щодо порушення у зв`язку із прийняттям відповідачем розпорядження про проведення службового стосовно ОСОБА_1 трудових прав позивача, оскільки прийняття такого рішення не має жодних правових наслідків та, відповідно, не порушує права позивача.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 3 червня 2022 році у справі № 331/2328/21-ц, від 28 січня 2022 року у справі 344/3913/19 та від 10 лютого 2021 року у справі №640/9600/20.

Щодо оскарження розпорядження у голови Чернівецької обласної ради від 1 червня 2022 року № 36-П в частині відсторонення ОСОБА_1 від здійснення повноважень за посадою генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр"

Помилковим є висновок суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача підстав для відсторонення ОСОБА_1 від здійснення повноважень за займаною ним посадою генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр».

Статтею 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.

При відстороненні трудові відносини працівника з роботодавцем не припиняються, тому тут не йдеться про звільнення з роботи. Однак при цьому працівник тимчасово не допускається до виконання своїх трудових обов`язків.

Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.

Разом із цим за змістом вищезазначеної статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативно-правовим актом.

Відсторонення працівника допускається або у випадках, перелічених у статті 46 КЗпП України, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Таким нормативним документом є Постанова Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, якою затверджено «Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

У пункті 4 Порядку № 950 законодавець окремо врегульовує питання відсторонення особи, щодо якої проводиться службове розслідування.

Абзацом першим пункту 4 Порядку № 950 встановлено, що службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу.

Таке окреме врегулювання та зазначення про те, що рішення про відсторонення приймається керівником органу, який має право приймати рішення про проведення службового розслідування, дає підстави вважати про наділення Порядком № 950 керівника органу певним обсягом дискреційних повноважень на вирішення цього питання. Інакше б була відсутня необхідність у такому окремому зазначенні, якби виключні підстави відсторонення особи від здійснення повноважень на посаді при проведенні службового розслідування були б чітко визначені чинним законодавством, в тому числі Порядком № 950.

Про альтернативність вибору керівника при вирішенні питання відсторонення особи від здійснення повноважень на посаді при проведенні службового розслідування свідчить й застосування словосполучення «може бути» в абзаці третьому пункту 4 Порядку № 950. У вказаному пункті зазначено, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, якщо інше не передбачено Конституцією і законами України, може бути відсторонена від здійснення повноважень за рішенням керівника органу до закінчення розгляду справи судом.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що питання відсторонення чи не відсторонення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування є дискреційним повноваженням суб`єкту, яким було прийнято рішення про проведення службового розслідування.

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 320/4182/20 зазначено, що поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих, яких він вважає найкращим для даних обставин.

Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2010 року № 1380/5, передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно - правовим актом, проєктом нормативно - правового акту.

Отже, дискреційними повноваженнями є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Суд не може зобов`язати обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав суб`єкт владних повноважень, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Приймаючи до уваги встановлені вище судом апеляційної інстанції обставини наявності у Чернівецької обласної ради законних підстав щодо винесення розпорядження про проведення службового розслідування стосовно позивача, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим у зв`язку з вказаними обставинами прийняття відповідачем рішення щодо тимчасового відсторонення позивача від виконання ним службових обов`язків у відповідності до пункту 4 Порядку.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 3 червня 2022 році у справі № 331/2328/21-ц.

Щодо допуску ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр"

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 ЦПК України визначені завдання та основні засади цивільного судочинства, зокрема, змагальність та диспозитивність.

Частина п`ята статті 12 ЦПК України передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ЦПК України не надає суду такого права, як вихід за межі позовних вимог з власної ініціативи, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (стаття 3 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна вимога у позовній заяві ОСОБА_1 під номером № 2 була сформульована наступним чином: «зобов`язати голову Чернівецької обласної ради допустити його негайно до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр»

Натомість суд першої інстанції при задоволенні вказаної вимоги ухвалив рішення у відповідній частині та зазначив наступне: «Допустити ОСОБА_1 до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр», що свідчить про вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог у цій частині та порушення ним принципу диспозитивності.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 308/8430/19.

Однак, оскільки суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у позові про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойка від 12 червня 2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою», а вимога про зобов`язання відповідача щодо допуску позивача негайно до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» є похідною від такої позовної вимоги, у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача допустити ОСОБА_1 негайно до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» слід відмовити.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойка від 12 червня 2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» та зобов`язання Чернівецької обласної ради допустити ОСОБА_1 негайно до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення в цій частині слід скасувати та відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойка від 12 червня 2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» та зобов`язання Чернівецької обласної ради допустити ОСОБА_1 негайно до виконання обов`язків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» та відмови у задоволенні вказаних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення № 421 від 16 серпня 2022 року Чернівецька обласна рада за подання до суду апеляційної скарги сплатила судовий збір в розмірі 1488 гривень 60 копійок.

За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь Чернівецької обласної ради слід стягнути витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1488 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Чернівецької обласної ради задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 липня 2022 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Чернівецької обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойка від 12 червня 2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» та зобов`язання голови Чернівецької обласної ради допустити ОСОБА_1 негайно до виконання обов`язків генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Чернівецької обласної ради О. Бойка від 12 червня 2022 року № 36-П «Про проведення службового розслідування та відсторонення від здійснення повноважень за посадою» та зобов`язання голови Чернівецької обласної ради допустити ОСОБА_1 негайно до виконання обов`язків генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» відмовити.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької обласної ради 1488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок в рахунок відшкодування судових витрат за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 9 вересня 2022 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

І.Б. Перепелюк