Справа №155/608/22
Провадження №2/155/321/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2022 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судового засідання Федонюк О.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом адвоката Овсієнко Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Овсієнко Сергій Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 1,7695 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:001:0426) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією та на земельну ділянку загальною площею 0,1803 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :00:001:0208) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки площею 1,7695 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:001:0426) та площею 0,1803 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:001:0208) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією.

03.02.2004 року ОСОБА_4 залишила заповіт на користь позивача на земельну частку (пай) згідно державного акту №007932, а 24.11.2009 року залишила заповіт на все майно в рівних частинах позивачу та відповідачам, крім земельної частки (паю), яка була заповіщена їй раніше. У зв`язку із вищевказаним та відсутністю документально підтверджених доказів про те, що позивач є дочкою ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не може реалізувати свої спадкові права. Оскільки нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на ці земельні ділянки, то позивач просила встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься заява адвоката Овсієнка С.А. про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Із державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією вбачається, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підберезівської сільської ради, яка складається із двох ділянок (а.с.24-25).

Згідно Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 та № НВ-021 вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки площею 1,7695 га :01:001:001:0426, земельної ділянки площею 0,1803 га :00:001:0208.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Підберезівської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Підбереззя Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.30).

Як вбачається із довідки №511 від 22 червня 2018 року, виданої Підберезівською сільською радою Горохівського району Волинської області, згідно погосподарської книги №2 АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться житловий будинок з господарськими будівлями. З нею проживав син ОСОБА_3 . Чоловік ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт посвідчувався в Підберезівській сільській раді 03.02.2004 року за реєстровим №18 та 24.11.2009 року за реєстровим №46. Спадкоємцями померлої ОСОБА_4 є: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Підберезівської сільської ради Горохівського району Волинської області 03 лютого 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №18 (а.с.22), ОСОБА_4 заповіла належну їй на праві особистої приватної власності земельну частку (пай), державний акт ІY-ВЛ №007932, який знаходиться на території Підберезівської сільської ради, своїй дочці ОСОБА_1 , що проживає в АДРЕСА_2

Крім того, 24.11.2009 року ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось і на що матиме за законом право, крім земельної частки паю, яка заповіщена раніше дочці ОСОБА_1 , в рівних частинах дітям: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №46 (а.с.21).

В подальшому заповіт не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 69587012 від 27 липня 2022 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Матеріалами спадкової справи №171/2013, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 29 березня 2013 року, після смерті ОСОБА_4 стверджується, що крім позивача, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто звертався.

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено.

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 11 липня 2022 року (а.с.20), позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку із не зазначенням місця та часу складання заповіту, неможливості встановлення справжньої волі заповідача і на яке саме спадкове майно.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.31), виданого 14 листопада 1972 року (а.с.31), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 08.02.1957 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , після чого їй присвоєне прізвище « ОСОБА_9 ».

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.33) вбачається, що ОСОБА_10 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьком є ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_7 .

Однак, прізвище матері позивача в трудовій книжці колгоспника №105 (а.с.11), яка була заповнена 01.11.1966 року, вказано « ОСОБА_11 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , рік вступу в колгосп ім. Столярчука - 1956 року.

Крім того, « ОСОБА_12 » зазначено в копії профспілкового квитка № НОМЕР_4 , виданого 02.12.1987 року Профспілкою працівників агропромислового комплексу профком колгоспу ім. Столярчука.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 28 травня 1977 року Підберезівською сільською радою, ОСОБА_10 зареєструвала шлюб із ОСОБА_13 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_14 ».

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Оскільки п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено встановлення в судовому порядку факту родинних відносин між фізичними особами, то ОСОБА_1 підставно звернулася з відповідною позовною заявою в суд.

Таким чином, на основі досліджених в судовому засіданні матеріалів справи доведено той факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Положеннями ст.ст.80, 81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 за заповітом, яка відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, однак у зв`язку із відмовою нотаріуса не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. Із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину, зважаючи, що відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення та встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про визнання за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , права власності на земельну ділянку загальною площею 1,7695 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер: :01:001:0426) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією та на земельну ділянку загальною площею 0,1803 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер: :00:001:0208) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією.

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 259, 264-265, 315 ЦПК України, ст.ст.1217, 1222, 1223, 1235, 1268, 1269 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,7695 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер: :01:001:0426) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого Горохівською районною державною адміністрацією 21.03.2003 року.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1803 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер: :00:001:0208) згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №007932, виданого 21.03.2003 Горохівською районною державною адміністрацією.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2022 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв