РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року

м. Рівне

Справа № 572/828/21

Провадження № 22-ц/4815/1082/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 02 червня 2022 року (ухвалене у складі судді Довгого І.І.) у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 березня 2020 року між ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №107/20-Т/Ц5, за яким застраховано транспортний засіб «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок вчинення ОСОБА_1 26 квітня 2020 року дорожньо-транспортної пригоди за участі застрахованого автомобіля, страхувальнику було виплачено страхове відшкодування, яке страховою компанією відповідача позивачу у повному розмірі не відшкодоване. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача різницю між страховими виплатами у сумі 38011,41 грн..

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 02 червня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» матеріальну шкоду в розмірі 38011 гривень 41 коп..

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що за обставин даної справи, відповідач повинен відшкодувати страховій компанії шкоду в розмірі, яка дорівнює різниці суми страхового відшкодування сплаченої позивачем потерпілій особі та сумі отриманої ним від страхової компанії, де була застрахована цивільна відповідальність відповідача, якщо остання виникла у зв`язку з не покриттям страховим полісом потерпілої особи розміру реальної шкоди, або наявності фізичного зносу транспортного засобу, яка покривається винною особою, що у даному випадку складає 38011,41 гривень.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не достатньо ґрунтовно дослідив докази, у зв`язку з чим, висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи. Покликаючись на невідповідність сплачених страховими компаніями сум, зокрема, що ПАТ "НАСК "Оранта" здійснило виплату страхового відшкодування без ПДВ, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 березня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №107/20-Т/Ц5, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 квітня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Mercedes-Benz E280 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 ..

Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року №754/5404/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до заяви від 26 квітня 2020 року повідомлено про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу №107/20-Т/Ц5.

27 квітня 2020 року складено акт огляду транспортного засобу автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно рахунку «АВТ Баварія Київ» від 27 квітня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 153421,75 гривень.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було складено страхові акти №006.01450520-1 від 4 травня 2020 року та №006.01450520-2 від 25 червня 2020 року, якими визначено розміри страхового відшкодування в загальній сумі 151798,32 грн., виплата якого підтверджується платіжними дорученнями № 23152783 від 4 травня 2020 року та №32768406 від 26 червня 2020 року.

Згідно полісу №АР/7633037 цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент ДТП, була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, складає 130 тисяч гривень.

16 червня 2020 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було складено страховий акт №ОЦВ-Р-20-17-25570/1. Сума страхового відшкодування для одержувача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» становить 113786,91 грн., що підтверджується розрахунком страхового відшкодування від 9 червня 2020 року.

Разом з цим, з розрахунком страхового відшкодування ПАТ HACK «Оранта» вбачається, що страхове відшкодування у розмірі 113786,91 грн., яке було виплачене на користь позивача, було розраховане з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який складає 30% та за мінусом франшизи (1500 грн.).

Таким чином, ПАТ HACK «Оранта» здійснило страхову виплату на користь позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, що відповідає ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У силу ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні приписи містяться у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтями 28, 29 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц (провадження № 61-18840св18), зазначено, що «установивши, що вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що з ОСОБА_2 як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням. Доводи ОСОБА_2 про те, що заподіяна ОСОБА_1 майнова шкода у розмірі 15 285,00 грн. не перевищує ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «Оранта» як страховика, тому покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, не заслуговують на увагу з огляду на таке. Відносини між ОСОБА_2 та його страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону № 1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оскільки ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону № 1961-IV, - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності)».

Під час розгляду справи встановлено, що ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка дорівнює вартості відновленого ремонту пошкодженого автомобіля з рахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,30% у сумі 113786,91 грн..

А тому різницю в сумі 38011,41 грн. між фактичним розміром шкоди (151798,32 грн.) і страховою виплатою (113786,91 грн.) повинен відшкодувати відповідач, як винна особа, яка завдала шкоду.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду.

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної страховиком потерпілої особи вартості відновлювального ремонту автомобіля. ОСОБА_1 , розрахунки страхових компаній щодо розміру страхового відшкодування не оскаржував, проведення відповідних експертних досліджень не ініціював, у зв`язку з чим не довів, що ремонт автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не потребує більших коштів, ніж виплачені його страховою компанією.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 02 червня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.