Провадження № 2/679/199/2022
Справа № 679/188/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

за участю: відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.02.2021 року з неї на користь ОСОБА_1 , яка є її матір`ю, стягнуто аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 03.12.2021 року і довічно.

Позивачка зазначає, що з травня 2021 року її матеріальне становище погіршилося, вона припинила здійснювати підприємницьку діяльність, є безробітною, постійного заробітку не має, уклала кредитний договір з АТ КБ «ПриватБанк», через неможливість виконання кредитних зобов`язань за нею утворилася заборгованість. Крім того, на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Колишній чоловік самоусунувся від виховання та утримання дітей, вигнав їх з квартири, у зв`язку з чим вона несе додаткові витрати на оренду житла та оплату навчання дочки, яка є студенткою першого курсу. Позивачка вказує і на незадовільний стан свого здоров`я, що позбавляє її можливості працювати за фахом.

В той же час відповідачка ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Нетішинському управління соціального захисту населення і отримує тимчасову державну соціальну допомогу особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію, а також житлову субсидію у грошовій формі та має сукупний дохід, що дорівнює 100 відсоткам прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому не потребує матеріальної допомоги на своє утримання.

За вказаних обставин позивачка, посилаючись на приписи норм права, які містяться в ст.202 СК України, просить припинити стягнення з неї аліментів за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.02.2021 року.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюка Р.М. від 14.02.2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21.03.2022 року до суду надійшов відзив відповідачки ОСОБА_1 на позовну заяву. У відзиві відповідачка зазначила, що позовні вимоги не визнає. Вказала на те, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_2 лише раз перерахувала їй кошти в сумі 600 гривень. Соціальної допомоги, яку вона отримує від держави не вистачає на задоволення її потреб в лікуванні, харчуванні та оплаті житлово-комунальних послуг.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. 23.08.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивачки - адвоката Олійника О.О. про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності позивачки та її представника.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що її матеріальне становище є вкрай важким, а тому вона потребує стягнення з позивачки аліментів на своє утримання.

Заслухавши пояснення відповідачки, встановивши фактичні обставини справи, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.02.2021 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 03.12.2020 року і довічно.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.02.2021 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 в розумінні чинного законодавства є непрацездатною, оскільки досягла пенсійного віку.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно довідок №5 від 13.01.2022 року та № 32 від 23.02.2022 року виданих Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області ОСОБА_1 перебуває на обліку в Нетішинському УСЗН і отримує державну соціальну допомогу особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію. В період з серпня 2021 року по листопад 2021 року розмір вказаної допомоги складав 1854 гривні, з грудня 2021 року по лютий 2022 року 1934 гривні.

Згідно долучених до матеріалів справи доказів відповідачка ОСОБА_1 має зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг перед КП НМР «Житлово-комунальне об`єднання» та КГ ВП «Хмельницька АЕС».

Відповідно до довідки №11 від 14.01.2022 року виданої КНП НМР «Центр ПМСД» ОСОБА_1 має ряд захворювань та потребує лікування.

На підставі досліджених судом доказів встановлено, що відповідачка досягла пенсійного віку є непрацездатною, має захворювання та потребує лікування, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку позивачка, яка є її дочкою зобов`язана надавати на підставі рішення суду про стягнення аліментів.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка в обґрунтування своїх вимог про припинення стягнення аліментів надала суду докази свого матеріального становища та зазначила про те, що відповідачка отримує тимчасову державну соціальну допомогу особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію, а також житлову субсидію у грошовій формі та має сукупний дохід, що дорівнює 100 відсоткам прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому не потребує матеріальної допомоги на своє утримання.

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України). Зазначені норми права не передбачають врахування прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення аліментів.

Натомість, така умова є обов`язковою у правовідносинах за позовом одного із подружжя до іншого на утримання, що врегульовані Главою 9 Розділу ІІ СК України.

Зокрема, у частині першій, четвертій статті 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 13 квітня 2016 року № 6-3066 цс 15 та від 16 серпня 2017 року № 6-1111 цс 17.

Посилання позивачки на те, що відповідачка хоча і є непрацездатною, проте отримує державну соціальну допомогу особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію, в розмірі, що дорівнює прожитковому мінімум, встановленому законом для осіб, які втратили працездатність, а тому не має необхідності отримувати сторонню матеріальну допомогу, є безпідставними, оскільки положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів.

Підстав передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення позивачки від обов`язку утримувати непрацездатну матір в ході розгляду справи не встановлено.

Аналіз досліджених доказів на їх належна оцінка свідчать про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів слід відмовити.

Враховуючи те, що позивачці відмовлено у задоволенні позовних вимог, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, як понесла позивачка слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 202-203 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Р.М.Стасюк