Номер провадження 2/754/2548/22
Справа №754/93/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 14 вересня 2022 року)

12 вересня 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/93/22

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

Вимоги позивача: стягнення заборгованості за аліментами

Лівак Т.О. - адвокат відповідача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і посилаючись на несвоєчасність сплати відповідачем аліментів, просить стягнути з останнього: 103211,02 грн. - заборгованості за аліментами.

Позивач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним. Від позивача до суду надійшла електронною поштою заява (клопотання) про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач і адвокат відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Також від сторони відповідача до суду надійшов відзив на позов з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог з посилання на те, що визначений стороною позивача в позові розмір заборгованості за аліментами є неправильним, оскільки при визначені позивачем заборгованості за аліментами не було враховано, що в період за який визначалась заборгованість відповідач працював та отримував дохід.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

З урахуванням викладеного та ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України і з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Вислухавши відповідача та адвоката відповідача, дослідивши матеріали справи суд у судовому засіданні встановив наступне.

Дошлюбне прізвище позивача було: ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.05.2018.

Позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.09.1995 по 03.12.2003, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 08.09.1995 та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25.03.2008.

Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Дніпровським районним судом м. Києва 26.12.2011 у справі № 2-1229/2003 видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 18.04.2003 і до повноліття дитини.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.08.2018, постановленою головним державним виконавцем Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бойченко С.В., виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку з досягненням дитиною повноліття та відсутністю майна за рахунок якого можливо стягнути заборгованість по аліментам в сумі: 107211,02 грн..

Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів, виданого головним державним виконавцем Бойченко С.В. за період з 18.04.2003 по грудень 2018 загальний розмір заборгованість відповідача за аліментами станом на 01.01.2019 становить: 103211,02 грн..

Стороною відповідача суду надано реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу за звітні роки: 2004 - 2016 і відповідно до яких відповідач у даний період отримував дохід, однак, як вказує сторона відповідача при визначенні заборгованості за аліментами головним державним виконавцем Бойцченко С.В. зазначені вище доходи відповідача не були враховані, а звернення сторони відповідача до головного державного виконавця Бойченко С.В. за перерахунком заборгованості за аліментами залишені без реагування.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.07.2022 зобов`язано Деснянський РВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) надати розрахунок заборгованості за аліментами за період з 18.04.2003 по 31.08.2016 з урахуванням доходів відповідача за цей період.

На виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 25.07.2022 Деснянський РВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) надіслав лист від 19.08.2022 № 32837236/6 у якому повідомив, що в зв`язку з досягненням дитиною 31.08.2016 повноліття та відсутністю у відповідача доходу і майна за рахунок яких можна було б погасити заборгованість за аліментами, 17.08.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу і виконавчий документ повернуто стягувачу, а матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням строку зберігання, а тому, надати розрахунок заборгованості за аліментами не виявляється можливим.

Згідно ст. 195 СК України, 1. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. 2. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. 3. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Стороною відповідача суду надано свій розрахунок заборгованості по аліментам, здійснений з урахуванням доходів відповідача, які не враховувались при визначення заборгованості за аліментами головним державним виконавцем і відповідно до даного розрахунку сума заборгованості за аліментами у відповідача станом на 01.09.2016 становить: 75922,56 грн..

Також сторона відповідача зазначає, що з суми: 75922,56 грн., стороною відповідача на час розгляду справи судом сплачено: 20400 грн. про що свідчать квитанції про сплату.

75922,56 грн. - 20400 грн. = 55522,56 грн..

Вищевказані і надані стороною відповідача розрахунки заборгованості відповідача за аліментами перевірялись судом та стороною позивача на час розгляду справи судом не спростовувались.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Стороною позивача не надано суду конкретних правових доказів про те, що вказана стороною позивача заборгованість за аліментами, визначалась з урахуванням доходів відповідача, які відповідач отримував у період за який визначалась заборгованість за аліментами, вказана в позові і в той же час стороною позивача жодними доказами не спростовані доводи сторони відповідача про неправильність визначення позивачем заборгованості за аліментами та часткове погашення відповідачем заборгованості за аліментами.

За таких обставин, позов задовольняється частково.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

При поданні позову позивач судовий збір не сплачував, а тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованість за аліментам в сумі: 55522,56 грн..

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у дохід держави: 992,40 грн. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: