Справа № 364/266/22
Провадження № 2/364/138/22
12.09.2022 року, Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ткаченко О. В.,
за участю секретаря Бондаренко Л. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1
про стягнення майнової та моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_1 06.06.2022 року звернулась до Володарського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 17.05.2022 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_2 прийшов до магазину, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , де голосно виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 , та коли вона намагалась викликати поліцію, то ОСОБА_2 вибив з її рук мобільний телефон, внаслідок чого на телефоні було розбито дисплей. Постановою Володарського районного суду Київської області від 20.05.2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за заявою ОСОБА_1 . Вартість ремонту мобільного телефону складає 2200 гривень. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 2200 гривень майнової шкоди та 1000 гривень моральної шкоди.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились та представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила суд розгляд справи проводити без її участі та участі позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відзив чи доказів на спростування позовних вимог до суду не направляв. Будь яких клопотань до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
За вищевикладених обставин суд, з урахуванням строків розгляду справи, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки відповідача та виконання ним свого обов`язку щодо явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності, вважає за можливе зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд визнав наявні у справі матеріали достатніми для встановлення прав та взаємовідносин сторін, та розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Володарського районного суду Київської області від 20.05.2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за заявою ОСОБА_1 (а.с.5-6). Згідно змісту постанови 17.05.2022 року близько 14 години 30 хвилин по АДРЕСА_1, ігноруючи загальноприйнятими нормами і правилами поведінки, виражався нецензурними словами в адресу громадянки ОСОБА_1 , на прохання припинити такі дії не реагував. Своїми діями ОСОБА_2 порушував громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП. Також позивач зазначила, що коли вона намагалась викликати поліцію, то ОСОБА_2 вибив з її рук мобільний телефон, внаслідок чого на телефоні було розбито дисплей. Вартість ремонту мобільного телефону складає 2200 гривень, що стверджено рахунком-фактурою № 111 від 18.05.2022 року (а.с.8).
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.
Згідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Сума матеріальної шкоди в розмірі 2200 гривень підтверджена копією квитанції, яка міститься в матеріалах справи (а.с.8).
Таким чином, враховуючи те, що розмір матеріальної шкоди спричинений позивачу не відшкодовано до цього часу, матеріальна шкода у розмірі 2200 гривень підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в повному розмірі.
Крім матеріальних збитків позивач вказує, що їй завдано моральної шкоди, яка виражається у фізичному болю та душевних стражданнях, оскільки вчинені дії відповідачем були безпричинні та позивач постійно відчуває переживання та побоювання подібних дій.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України: «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду».
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно з ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Частиною 3 вказаної статті передбачено відшкодування моральної шкоди грошовими коштами.
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.12 та 81 ЦПК України.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 в зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 1000 гривень, що полягає в надзвичайному фізичному болі та стражданнях, які вона зазнала.
Суд при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує доведений в судовому засіданні характер, обсяг, тривалість страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, вік, стан здоров`я потерпілого, наявність значних змін у її життєвих стосунках.
Суд вважає доведеним той факт, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_2 позивач зазнала моральних страждань, що були обумовлені фізичним болем та стражданнями.
Моральну шкоду суд оцінює в 1000 гривень, як належну і допустиму грошову компенсацію моральних страждань позивача і такий розмір моральної шкоди суд вважає справедливим та співмірним перенесеним позивачем моральних страждань.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також належить до стягнення судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 матеріальну шкоду в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 копійок, моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, та судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, всього разом 4192 (чотири тисячі сто дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом відповідно до вимог ст. 284 ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення" ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ).
Суддя: О. В. Ткаченко