Справа № 702/418/22
Провадження № 2/702/418/22
14.09.2022 м. Монастирище
Монастирищенський районний суду Черкаської області у складі
головуючого судді Нейло І.М.,
за участю секретаря Прилуцької О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні Монастирищенського районного суду Черкаської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , тертя особа Виконавчий комітет Монастирищенської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою АДРЕСА_1 ., стягнути з відповідача судові витрати.
Заявлені вимоги мотивує тим, що їй на прав приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку також зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 . Зазначає, що відповідач з 2017 року не проживає у зазначеному будинку оскільки шлюбні відносини були припинені. З зазначеного часу відповідач за комунальні послуги не сплачує в утриманні будинку участі не приймає. Через те, що у будинку зареєстрований відповідач, вона не може вільно користуватись та розпоряджатись майном.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Згідно витягу з копії договору дарування від 03.12.2008 року, який зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.12.2008 р. позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
В будинку, що належить позивачу, крім неї, зареєстровані: колишній чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою № 156 Виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 10.08.2022.
Згідно актів від 15.02.2022 та 05.08.2022 р. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 фактично з початку 2017 року не проживає .
Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у спірному будинку без поважних причин більше одного року, витрати на утримання будинку не несе.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як вбачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.
Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 383, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , тертя особа Виконавчий комітет Монастирищенської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , (РНКОПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складений 14.09.2022
Суддя І.М. Нейло