Справа № 750/662/22
Провадження № 2/750/600/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Новик В.С.,

за участі позивача, відповідача, представника третьої особи - Ляшенко О.В. ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

24.01.2022 позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що являється бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та наразі дитина проживає разом з нею. Все необхідне для розвитку, здоров`я та задоволення потреб ОСОБА_5 здійснюється позивачем без участі відповідачки. Відповідачку неодноразово притягували до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , тому відповідач створює умови, які шкодять інтересам дитини, в зв`язку з чим просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила суду, що після народження доньки ОСОБА_5 позивач забрала відповідача з її неповнолітнім хлопцем жити до себе в будинок. Вони не працювали, не допомагали по господарству. Пізніше відповідач, забравши малолітню ОСОБА_5 переїхала жити в с. Коробки. Там вони разом зі своїм співмешканцем вели розгульний спосіб життя, не доглядали і не піклувались про доньку. Служба у справах дітей неодноразово навідувалась в помешкання в с. Коробки і під розписку віддали дитину позивачці. ОСОБА_5 проживала разом з позивачем протягом 8 місяців. Весь цей час відповідач не з`являлась і не цікавилась дитиною. Квартира позивачки під час бойових дій в м. Чернігові була зруйнована, тому зараз вона проживає по АДРЕСА_1 , в квартирі свого покійного чоловіка. З 8 червня 2022 року відповідач забрала доньку ОСОБА_5 та стала проживати в помешканні свого батька ОСОБА_6 .

Відповідач проти позову заперечувала та пояснила, що проживаючи з позивачем життя було нестерпним, вона постійно мала претензії, говорила, що повністю утримує фінансово відповідача, її доньку ОСОБА_5 та співмешканця ОСОБА_7 . Однак виплати котрі відповідач отримувала на дитину повністю витрачались саме на дитину. В ОСОБА_5 завжди був одяг, їжа, вона була доглянута. Метою позбавлення батьківських прав для позивача є отриманням останньою аліментів. Ці кошти вона хоче витратити на ремонт житла, яке було пошкоджено під час воєнних дій. Відповідач вважає, що переїхавши мешкати до батька, повністю змінилась, зрозуміла свої помилки у вихованні дітей і намагається їх виправити. Дружина батька навчила готувати їжу для дітей, виховувати дітей, а тому просила не позбавляти її батьківських прав.

Представник третьої особи підтримав поданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, думку представника третьої особи, допитавши свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України

З листопада 2021 року ОСОБА_5 проживала з бабусею, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . До того часу дитина проживала з матір`ю та співмешканцем матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з постановами Ріпкинського районного суду Чернігівської області, від 01 липня 2021 року, 09 серпня 2021 року та 01 грудня 2021 року, ОСОБА_4 притягувалась до відповідальності за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до подання Чернігівського районного управління поліції від 19 листопада 2021 року, будучи вагітною другою дитиною, ОСОБА_12 разом з дочкою проживала зі своїм співмешканцем в будинку (село Коробки), у якому не створені умови для проживання маленької дитини: (холодно, брудно, поламані меблі, відсутні шпалери, дитяче ліжко та продукти харчування).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України №3 в Постанові „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про особисті немайнові права і обов`язки баьків та дітей» №227 від 07.07.2022 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до її малолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 63, 64).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що 06.05.2021 року перший раз перевіряла умови проживання в помешканні відповідачки в с. Коробки. В будинку повна антисанітарія, ліжка в дитини не було, постільна білизна брудна, їжа для дитини була відсутня. В зв`язку з цим, склали акт про неналежне виконання батьківських обов`язків. Наступного разу при огляді помешкання умови не змінились. Біологічний батько зловживав спиртними напоями, тому дитину забрала мати ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_8 , яка працює начальником служби у справах дітей дала свідчення суду, що в лютому 2021 року надійшло повідомлення про те, що в с. Коробки проживає відповідач з дитиною. Приїхавши за адресою в с. Коробки, представники Служби у справах дітей, побачили, що в дитини відсутнє ліжко, одяг, їжа, в помешканні холодно, умови проживання незадовільні. Співмешканець відповідача веде аморальний спосіб життя, під час воєнного періоду обікрав магазин. Відповідачці декілька разів пропонували поїхати до реабілітаційного центру, на що вона повідомила, що передає дитину на проживання і виховання своій матері.

Свідок ОСОБА_6 повідомила суд, що є дружиною батька відповідачки. З 08.06.2022 року відповідач разом з двома своїми малолітніми дітьми проживає разом з ними в будинку АДРЕСА_3 , де є всі належні умови для проживання. Відповідач добре доглядає за дітьми, діти нагодовані, одяг завжди чистий. ОСОБА_13 кожні вихідні приїзджає до дітей, купує їм все необхідне. Свідок пояснює відповідачці правила життя, вчить готувати їжу та як правильно доглядати за дітьми, оскільки відповідачку не вчили та у неї ніколи не було прикладу сім`ї.

Свідок ОСОБА_10 , дав свідчення, що є батьком відповідача. Забрав відповідачку разом з дітьми жити до себе, щоб навчити доглядати за дітьми. Відповідач попала під вплив свого співмешканця ОСОБА_7 , який вів аморальний спосіб життя. Свідку відомо, що його доньку ОСОБА_14 тричі притягувати до адміністративної відповідальності. На даний час ОСОБА_7 змінився, влаштувався на роботу, допомагає фінансово. З часу проживання доньки разом з онуками у свідка, його донька змінилася, оскільки його дружина вчить доньку по господарству та як правильно виховувати дітей. Донька усвідомила свої упущення по вихованню ОСОБА_5 , проте зараз виправилася, займається вихованням своїх дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_15 самостійно. В разі позбавлення батьківських прав відповідача бажає бути опікуном ОСОБА_5 .

Одночасно в судовому засіданні було встановлено, що відповідач має малодітною дочку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зі слів матері, відомості про батька дитини - ОСОБА_11 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Згідно акту обстеження умов проживання від 04.08.2022 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 проживають: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - мати ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - сестра ОСОБА_5 , ОСОБА_10 - дідусь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - дружина ОСОБА_10 .

Санітарно гігієнічний стан будинку добрий, будинок з усіма комунальними зручностями, є необхідні меблі та побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю та сестрою, які займають окрему кімнату, яка облаштована необхідними меблями, є одяг, взуття та продукти харчування. Стосунки та традиції сім`ї доброзичливі. В будинку є умови для проживання дитини.

Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому ухилення від виконання дитини є лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Враховуючи те, що відповідач усвідомлює протиправність своєї негативної поведінки, намагається виправитися, народила другу малолітню дитину, проживає у батька разом з дітьми, де створені належні умови для проживання малолітніх дітей, займається їхнім вихованням, матеріальним утримання, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав позивачу відносно однієї малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Разом з цим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовити.

Попередити ОСОБА_4 про необхідність зміни ставлення до виховання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з покладанням на Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради контролю за виконанням нею батьківських обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.09.2022.

Суддя Л.В. Карапута