Єдиний унікальний номер № 175/2146/22
провадження 2/175/636/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.,

з секретарем Кульпіна Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.08.2022 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, 03 червня 2017 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , укладено шлюб, який зареєстровано Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідно чого в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №340 та видане свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 . Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №356 та видане свідоцтво про народження дитини, серія НОМЕР_2 .

За час сумісного проживання з відповідачем сімейні стосунки погіршилися і протягом останнього часу розладналися остаточно, оскільки між ними виникали непорозуміння сімейних стосунків та про виховання дитини. З початку 2022 року подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і не ведуть сумісного господарства. У період шлюбу ними не було придбано майна, що є сумісною власністю, тому суперечок з приводу поділу майна подружжя між ними не має. Позивач з сином ОСОБА_4 проживаю окремо від відповідача.

Представник позивача надав до суду заяву в якій позивач просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, шлюб просила розірвати.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та просив задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що з 03 червня 2017 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , укладено шлюб, який зареєстровано Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідно чого в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №340 та видане свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 . Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №356 та видане свідоцтво про народження дитини, серія НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Спільне життя з відповідачем не склалося, сімейні стосунки погіршилися і протягом останнього часу розладналися остаточно, оскільки між ними виникали непорозуміння сімейних стосунків та про виховання дитини. З початку 2022 року подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і не ведуть сумісного господарства. У період шлюбу майна, що є сумісною власністю, не було придбано, тому суперечок з цього приводу між подружжям не має. Дитина проживає з матір`ю, позивачем по справі, окремо від відповідача.

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки. Збереження сім`ї неможливо, майнових спорів та спору щодо проживання дитини між позивачем та відповідачем, на даний час відсутні, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивачу залишити ОСОБА_5 (на прохання позивача).

Отже, на виконання ст. 137, 141 ЦПК України представником позивача надано достатньо доказів, які підтверджували факт понесення позивачем витрат в зазначеному вище розмірі, у зв`язку з чим зазначена сума повинна бути відшкодована позивачу.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки. Збереження сім`ї неможливо, майнових спорів та спору щодо проживання дитини між позивачем та відповідачем відсутні, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 червня 2017 року шлюб Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №340 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко