МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__________
Справа №521/9346/21
Пр. №2/521/1630/22
31 серпня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Наумець К.В., за участю:
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут Архітекторська 14/1» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вона є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка розміщена на дев`ятому поверсі будинку.
Зазначала, що в період з 04 до 08 березня 2021 року її квартиру було затоплено відповідачкою, яка проживає у квартирі АДРЕСА_2 , цього ж будинку, що знаходиться поверхом вище, на десятому поверсі. В результаті заливу її квартири в кімнаті була зіпсована стеля (шпаклівка, побілка), відійшли від стіни шпалери, на них утворилися потьоки та жовті плями і потемніння, також був зіпсований відкіс віконного отвору. Залиття призвело до утворення іржі на трубі радіатора опалювання а також зіпсована частина підлоги.
Вказувала, що 04 березня 2021 року вона стала дзвонити відповідачці, але та не піднімала слухавку, тому вона піднялась в квартиру АДРЕСА_3 , в якій проживає квартирант та помітила, що в квартирі мокро, радіатор частково закритий шафою, а під ним стояла склянка в яку текла гаряча вода.
08 березня 2021 року о 19 годині проблема з течею води радіатора була усунена, поломка була виправлена, про що її повідомив квартирант із квартири АДРЕСА_3 ,.
15 березня 2021 року комісією ОСББ «Добробут Архітекторська 14/1» був складений акт про наслідки залиття жилого приміщення, в якому зазначено, що 09 березня 2021 року трапилося залиття, а саме: в системі центрального опалення була порушена герметизація різьбового з`єднання труби та радіатора, в результаті чого сталося залиття квартири АДРЕСА_4 із квартири АДРЕСА_3 . в результаті постраждали стеля, стіни та виявлено затікання на ламінат. Причиною залиття є протікання радіатору обігріву центрального опалення із квартири АДРЕСА_2 .
Стверджувала, що залиття квартири АДРЕСА_4 сталось за недбалістю мешканців квартири АДРЕСА_2 та з вини власниці вказаної квартири, ОСОБА_3 , оскільки, згідно з висновком комісії ОСББ «Добробут Архітекторська 14/1», було встановлено недбале ставлення до приладів обігріву, а саме радіатора центрального опалення, який знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 .
Позивака вказувала, що з 2008 року вона проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яку придбала в чудовому стані, з ремонтом, проте унаслідок залиття, її квартира потребує постійного термінового поточного ремонту.
Зазначила, що залиття її квартири квартирантами квартири АДРЕСА_2 носить системний характер, зокрема 09 січня 2019 року комісією ОСББ «Добробут Архітекторська 14/1» був складений акт про залиття квартири АДРЕСА_4 , згідно якого на кухні квартири, біля вентиляційного каналу на стелі було скоєно залиття, площа якого близько 30 см.
Крім того, 23 червня 2016 року протягом п`яти годин вода текла зі стелі, поступово заливаючи усю квартиру АДРЕСА_4 , оскільки квартиранти квартири забули закрити кран та пішли з квартири.
Стверджувала, що в результаті неодноразового залиття її квартири, в ній необхідно провести ряд робіт по усунення пошкоджень, які утворились після залиття, тобто її квартира, потребує ремонту.
Зазначала, що відповідачка відмовляється добровільно відшкодувати шкоду, ігнорує її звернення з цього приводу.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 липня 2021 року вищевказану цивільну справу було передано до Київського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с. 56-57).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2021 року вищевказану цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с. 77).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2021 року вищевказану цивільну справу було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (а.с. 84-85).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2022 року було продовжено строк проведення підготовчого провадження (а.с. 107-108)
Ухвалою суду від 14 квітня 2022 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 221-222).
Позивачка та її представник, діюча за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 27 квітня 2021 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити (а.с. 52).
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов у встановлений судом строк не надала (а.с. 91, 94, 99, 123, 124, 140, 151).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 92, 113, 121, 126, 139).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються зазначені правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2008 року належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 34,6 кв. м., житловою площею 17,8 кв. м. (а.с. 9, 10-11).
Право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано 09 жовтня 2008 року в КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 жовтня 2009 року (а.с. 8).
Отже, позивачка є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до технічного паспорту від 06 жовтня 2008 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 , квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 34,6 кв. м., житловою площею 17,8 кв. м., складається з одної жилої кімнати, площею 17,8 кв.м., кухні площею 8,4 кв. м., туалету площею 1.0 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв. м., коридору площею 3,4 кв. м., вбудованої шафи площею 0,6 кв. м., балкону площею 0,8 кв. м. (а.с. 12-14).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2018 року , залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 08 жовтня 2-19 року встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 07 листопада 2003 року (а.с. 42-48).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 , додатковому доказуванню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що актами про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 12 березня 2021 року та від 15 березня 2021 року, складених комісією ОСББ «Добробут Архітекторська 14/1» було зафіксовано факт залиття квартири АДРЕСА_1 , причиною якого було протікання радіатору обігріву центрального опалення у квартирі АДРЕСА_2 за цією ж адресою (а.с. 15, 16).

В результаті залива квартири АДРЕСА_1 була зіпсована стеля (шпаклівка, побілка), відійшли від стіни шпалери, на них утворилися потьоки та жовті плями і потемніння, також був зіпсований відкіс віконного отвору. Залиття призвело до утворення іржі на трубі радіатора опалювання, а також зіпсована частина підлоги (а.с. 17-18).

Факт неоднократного та систематичного залиття квартири позивачки внаслідок несправностей в квартирі відповідачки також підтверджується актом про залиття від 09 січня 2019 року, актами огляду, складеного комісією ОСББ «Добробут Архітекторська 14/1» від 09 січня 2019 року, 12 березня 2021 року та 15 березня 2021 року, рішенням Малиновського районного суду від 22 січня 2018 року, яке набрало законної сили та фотофіксацією і даний факт не спростований в процесі розгляду справи (а.с. 19, 21, 42-48, 103-105).

Відповідно до звіту ПП «Дельта-Консалтінг» про розмір збитку, заподіяного майну, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 від 08 квітня 2021 року, ринкова вартість робіт по усуненню збитку, заподіяного майну, яке належить ОСОБА_1 , на дату оцінки, а саме 08 квітня 2021 року, станом на 27 березня 2021 року складає 20269,00 грн. (а.с. 23-41)

Вищевказаний звіт ПП «Дельта-Консалтінг» сторонами не оскаржувався.

Оплату за проведення звіту понесла ОСОБА_1 у розмірі 3200,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №04/12-01 (а.с. 22)

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик такого знищення чи випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Положеннями ч. 1 ст. 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Фактичною підставою для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачене законом. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В зазначеній нормі міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільним-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом із тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини.

Як вбачається з актів комісії ОСББ «Добробут Архітекторська 14/1» від 09 січня 2019 року, від 12 березня 2021 року та від 15 березня 2021 року, у квартирі АДРЕСА_1 , де проживає позивачка були встановлені факти заливу вище розташованою квартирою АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності відповідачці.

Отже, суд вважає, що даними актами встановлена вина ОСОБА_3 у заподіянні шкоди позивачці.

Таким чином, сума матеріальної шкоди, яка була спричинена ОСОБА_1 в результаті залиття квартири позивачки, складає 20269,00 грн.

За таких обставин, позивачка правомірно звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачки, оскільки з вини останньої сталися заливи квартири позивачки, в результаті якого останній була спричинена матеріальна.

Судом не встановлено підстав для звільнення відповідачки від відповідальності за завдану ним шкоду.

Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд.

Таким чином, сума матеріальної шкоди у розмірі 20269,00 грн. та сума за проведення до звіту ПП «Дельта-Консалтінг» про розмір збитку, заподіяного майну, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 у розмірі 3200,00 грн., повинна бути відшкодована позивачці завдавачем шкоди, а саме відповідачем ОСОБА_3 .

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову- на відповідача.

Судовий збір у справі складає 908,00 грн., які позивачкою несплачені, оскільки вона, як інвалід 2 групи від сплати судового збору звільнена. Оскільки позов задоволений, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачки (а.с. 51).

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1192 ЦК України ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264, 268, 273, 280, 284, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут Архітекторська 14/1» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 20269 (двадцять тисяч двісті шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 08 вересня 2022 року.

Суддя: О.М. Сегеда