Провадження №2/521/977/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2022 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна, -
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна.
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 01 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна задоволені частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 04 травня 2007 року по листопад 2019 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При постановленні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно ст.133, 137, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 4050грн., за вимогу немайнового характеру в сумі 908грн.

21.09.2021р. позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову та сплачено судовий збір в сумі 454грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.09.2021р. в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

21.09.2021р. позивачем подано до суду заяву про забезпечення доказів та сплачено судовий збір в сумі 454грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.01.2022р. заява про забезпечення доказів задоволена.

Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог в частині встановлення факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 04 травня 2007 року по листопад 2019 року стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 908грн. за подання позовної заяви та 454грн., які сплачені за подання заяви про забезпечення доказів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Що стосується стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат Лисенко Лілія Олександрівна на підставі договору №1706/21 від 17.06.2021р. та ордеру від 17.09.2021р.

До заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лисенко Л.О. надано розрахунок витрат на правову допомогу з розписом виконаних робій, підписаного позивачем та її представником, загальна сума становить 38000грн.

Таким чином, з урахуванням того, що судом частково задоволено нематеріальні позовні вимоги, а в задоволенні двох матеріальних вимог відмовлено, підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу в розмірі 12666,67грн. (38000 : 3= 12666,67).

Посилаючись на вищевикладене, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за подання позовної заяви в сумі 908грн., судового збору за подання заяви про забезпечення доказів в сумі 454грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 12666,67грн., а всього 14028,67грн. В задоволенні іншої частини заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , судові витрати в сумі 14028 (чотирнадцять тисяч двадцять вісім) грн. 67 коп.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове ішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН