Справа № 288/1308/22
Провадження № 2-о/288/15/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Квітнева сільська рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .

На час смерті батько проживав та був зареєстрований в Бердичівському геріатричному пансіонаті Житомирської обласної ради, за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті батька ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 , на території Єрчицького старостинського округу Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, зокрема на житловий будинок, заявник отримала відмову в зв`язку з тим, що нею не надано нотаріусу підтвердження прийняття нею спадщини.

Заявник не подала заяви про прийняття спадщини нотаріусу протягом шести місяців з дня смерті батька, однак вона прийняла спадщину вступивши у фактичне володіння спадковим майном житловим будинком АДРЕСА_2 .

За вказаних обставин заявник вважала, що прийняла спадщину після смерті батька.

Заявник просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечують.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вислухавши представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11 травня 2022 року Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 910 /а.с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 січня 1957 року Гарбузин Корсунь Шевченківського району Черкаської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , запис за № 2 /а.с. 6/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 19 червня 1981 року Корсунь Шевченківським районним ЗАГС Черкаської області, ОСОБА_4 19 червня 1981 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », запис за № 86 /а.с. 7/.

Довідкою № 390 від 11 травня 2022 року, виданою Бердичівським геріатричним пансіонатом Житомирської обласної ради, визначено, що ОСОБА_3 на час смерті проживав та був зареєстрований за місцем проживання в Бердичівському геріатричному пансіонаті Житомирської обласної ради за адресою: АДРЕСА_1 , на повному державному утриманні з 29.11.1999 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Похований пансіонатом. Дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті батька фактично вступила у володіння та користування майном померлого /а.с. 8/.

Як вбачається з довідки № 160/02-12 від 24 травня 2022 року Виконавчого комітету Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села В.Чернявка, був головою домогосподарства і проживав одиноко за адресою: АДРЕСА_2 , до 05.12.1999 року. Вибув 05.12.1999 року в місто Бердичів, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/з № 910 від 03.10.2000 року) /а.с. 9/.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 10/.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 травня 2022 року виданої приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області № 101/02-32, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , у зв`язку з тим що спадкоємець ОСОБА_2 не надала документів, які б свідчили про прийняття нею спадщини в установлений законом порядку /а.с. 11/.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що померлий ОСОБА_3 є її дядьком і проживав в селі Велика Чернявка, Попільнянського району, Житомирської області, по сусідству з її батьками. Вона приїжджала до своїх батьків та їй відомо, що дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 допомагала йому по господарству. Після смерті ОСОБА_9 його дочка також продовжувала доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із статті 1264 ЦК України, спадкоємцями четвертої черги спадкування є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР).

Статтями 548, 549 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Якщо спадкодавець помер до ІНФОРМАЦІЯ_6 , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовження строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтва про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Вимога ч. 2 ст. 315 ЦПК України вказує, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»; ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР; ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 258, 259, 263-265, 293, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Квітнева сільська рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник