Справа № 504/2662/22
Провадження № 2/504/1611/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2022 р. смт. Доброслав Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівна, Доброславський відділ державної виконавчої служби в одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівна, Доброславський відділ державної виконавчої служби в одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До позовної заяви позивач надав заяву про забезпечення позову по даній справі, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню №67798211 від 07.12.2021 року відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни №5459 від 13.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват банк» заборгованості в розмірі 88 308,28грн.

Вказана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що державним виконавцем здійснюються всі необхідні дії щодо виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, який оспорюється позивачем в судовому порядку, а саме на підставі постанови старшого державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розпочато звернення стягнення на доходи позивача, чим порушуються його майнові права. Тому забезпечення позову, на думку позивача, є превентивним заходом, застосування якого необхідне для недопущення безпідставного стягнення із нього коштів чи іншого майна до вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову та згідно ч. 2 цієї ж статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснив про те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір, предметом якого є оскарження виконавчого напису нотаріуса за № 5459, вчиненого 13.06.2017року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості на суму 88 308,28 грн.

При цьому суд враховує, що на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса 07.12.2021 року старший державний виконавець Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив виконавче провадження за № 67798211 та в рамках вказаного виконавчого провадження розпочато дії з примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Отже, здійснюються виконавчі дії спрямовані на примусове стягнення коштів в розмірі зазначеному у вказаному виконавчому написі нотаріуса.

Таким чином за час доки справа перебуває на розгляді в суді виконавче провадження може бути завершене, кошти із позивача стягнуті в примусовому порядку, а у випадку задоволення позову останньому доведеться вживати дії щодо повернення стягнутих коштів, а тому у суду є всі підстави вважати, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Нормами ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується відповідними видами забезпечення позову, які визначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За таких обставин, з`ясувавши обсяг позовних вимог, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення оспорюваних прав. Вжиття зазначених заходів забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки існує зв`язок між визначеним предметом спору і заходами забезпечення позову, а обрані заявником заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам, на забезпечення яких вони вживаються та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача і забезпечення виконання рішення суду.

У своїй постанові від 07.10.2019 р. по справі №752/20385/18 Верховний Суд вказав, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

У вказаній справі Верховний Суд погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанції щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку.

Обрання такого виду забезпечення позову, про який зазначає заявник, є необхідним, достатнім та обґрунтованим, оскільки наявні достатні підстави вважати, що невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Таким чином заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Підстави передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України не встановлені, а тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно норм ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівна, Доброславський відділ державної виконавчої служби в одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

До набрання судовим рішенням законної сили по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівна, Доброславський відділ державної виконавчої служби в одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 67798211, відкритому старшим державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгенієм Геннадійовичем на підставі виконавчого напису № 5459, вчиненого 13.06.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в загальній сумі 88 308,28грн.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя П.В. Добров