Справа № 302/671/22
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.08.2022 смт Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Митряк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2022 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача адвокатом Рішко С.І., до відповідача ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 06.05.2014 року виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області. Від цього шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.07.2016 року у справі № 302/562/16-ц шлюб між ними було розірвано та присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 щомісячно у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також позивачка вказує, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.09.2018 року у справі № 302/933/18 було частково задоволено її позов та присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі 1600,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 24.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищевказаних рішень відповідач сплачує аліменти нерегулярно, періодично, допускаючи заборгованість.

Підставою для звернення до суду з даним позовом позивачка посилається на те, що сума, яка стягується з відповідача на утримання 7-річної дочки є недостатнім для належного утримання дитини та забезпечення її нормального розвитку. На даний час дочка потребує значно більших матеріальних витрат на придбання одягу, харчування, навчання, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, На підставі викладеного позивачка просить ухвалити рішення та змінити спосіб стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки і стягувати аліменти у розмірі 1/4 частці всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01.07.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомленою судом своєчасно та належним чином, проте представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рішко С.І. надав на адресу суду письмову заяву, в якій просять розглядати справу у його відсутність та без участі позивачки, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення у справі заочного рішення, на підставі наявних у ній доказів, не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву, заперечень проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог на адресу суду не подано.

Тому, відповідно до положень ст.281, ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача суд постановив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Повно та всебічно дослідивши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені нею позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06.05.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.07.2016 року (справа № 302/562/16-ц) було розірвано.

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та у якому батьком записаний ОСОБА_2 , відповідач у справі, а матір`ю у свіоцтві про народження дитини записана ОСОБА_1 , позивачка у справі (а.с.7).

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідачем не оспорюється та підтверджується довідкою виконкому Колочавської сільської ради від 22.06.2022 року за вих.№ 4659, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.07.2016 року (справа № 302/563/16-ц), яке набрало законної сили, присуджено до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 15.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання позивачки ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з 15.06.2016 року і до досягнення доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох річного віку (а.с.10).

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.09.2018 року (справа № 302/933/18), яке набрало законної сили, змінено спосіб стягнення і розмір аліментів, визначений рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.07.2016 року та присуджено стягувати аліменти з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в твердій грошовій сумі 1600 грн., починаючи стягнення з 24.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-13).

Постановою старшого державного виконавця Міжгірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Почіль І.М. від 10.12.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57878881 з виконання виконавчого листа № 302/933/18, виданого Міжгірським районним судом 15.11.2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, в твердій грошовій сумі 1600 грн., починаючи з 24.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оцінивши зміст позовних вимог, подані по справі докази на їх обгрунтування, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (стаття 150 Сімейного кодексу України).

За частинами 1 та 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З моменту постановлення Міжгірським районним судом рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 неодноразово змінювався прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, та у зв`язку з ростом та розвитком дитини відповідно і збільшились витрати на її утримання.

Відповідно до Правової позиції, яка викладена у постанові по справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні (постанова Верховного Суду по справі № 303/369/20 (провадження № 61-17250св20) від 29 січня 2021 року).

Аналогічна позиція викладена в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач, при цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року), тому суд вважає можливим змінити розмір стягуваних на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів, привівши їх у відповідність до положень частини 5 статті 183 СК України.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в частці, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, при цьому суд бере до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», а також те, що обов`язок утримувати неповнолітню доньку покладено на обох батьків (ст.180 СК України) та даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати у виді судового збору в сумі 992,40 грн. на користь держави покласти на відповідача, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору по даній категорії справ, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7,10,11,265-268,279,280-282 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд

ппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппппп

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначені рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.09.2018 року у справі № 302/933/18 (провадження № 2/302/274/18).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в дохід держави - в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Відкликати виконавчий лист, виданий 15.11.2018 на виконання рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.09.2018 року по справі № 302/933/18 (провадження № 2/302/274/18).

Заочне рішення може бути переглянуто Міжгірським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області: Ю.В. СИДОРЕНКО