Ухвала

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 317/181/19

провадження № 61-21021св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Інститут олійних культур Національної академії аграрних наук України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року у складі судді Ачкасова О. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Кримської О. М., Дашковської А. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 19 квітня 2016 року по 14 грудня 2018 року вона працювала в Інституті олійних культур Національної академії аграрних наук України на посаді старшого наукового співробітника сектору імунітету та захисту рослин відділу селекції.

Наказом роботодавця від 14 грудня 2018 року № 03-05/102к її звільнено з роботи на підставі пункту 6 часини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці.

ОСОБА_1 стверджувала, що розірвання трудового договору відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки фактично організація виробництва і праці не змінились, вона не відмовлялася від продовження роботи в інших умовах, про конкретні зміни істотних умов праці роботодавець її не повідомляв, відповідні розпорядчі документи до її відома не доводив.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила суд визнати протиправним та скасувати наказ від 14 грудня 2018 року № 03-05/102к в частині звільнення її з посади старшого наукового співробітника сектору імунітету та захисту рослин відділу селекції і поновити її на раніше займаній посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 4 158,72 грн; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Останньою постановою Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року скасовано, прийнято нову постанову, за якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України від 14 грудня 2018 року № 03-05/102к в частині підстав звільнення ОСОБА_1 з посади старшого наукового співробітника імунітету та захисту рослин відділу селекції, шляхом зміни підстави звільнення з пункт 6 статті 36 КЗпП України на пункт 1 статті 40 КЗпП України. В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

ОСОБА_1 23 грудня 2021 року звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявниця зазначила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, яке обґрунтовувала тим, що повний текст оскаржуваної постанови отримано її представником 26 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується копією конверта апеляційного суду із трек номером 329.

У травні 2022 року до Верховного Суду від Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вона є необґрунтованою.

У червні 2022 року ОСОБА_1 через засоби електронного зв`язку надіслала заяву, в якій просить врахувати правові висновки Верховного Суду, зроблені у постанові від 03 травня 2022 року у справі № 317/183/19.

Від Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України у червні 2022 року надійшло клопотання про розгляд справи за участю його представника.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційна скарга представника ОСОБА_1 передана на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2022 року (з урахуванням ухвали Верховного Суду від 18 січня 2022 року про поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження та надання строку для усунення недоліків) відкрито касаційне провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), витребувано матеріали справи № 766/19902/18 із Херсонського міського суду Херсонської області та встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

У травні 2022 року матеріали справи № 317/181/19 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Щодо клопотання Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України про розгляд справи за участю сторін

Згідно з частиною 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то у задоволенні клопотання Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України про розгляд справи за участю представника необхідно відмовити.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України про розгляд справи за участю представника відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 14 вересня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний