Справа № 194/57/22
Номер провадження № 2/194/215/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Корягіна В.О.,

з участю секретаря судового засідання Виходцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі судових засідань Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про встановлення нікчемності правочину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк» про встановлення нікчемності правочину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24 січня 2019 року між нею та АТ КБ «Приватбанк» підписано додаткову угоду до кредитного договору № SAMDN50OTC000519363, відповідно до якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки, вказані в п. 1.5.1 додаткової угоди. Строк повернення кредитку вказаний в п. 1.3 додаткової угоди. Позивач вважає, що додаткова угода є нікчемною, оскільки вона підписана нею власноруч, а зі сторони банку його представником головою Правління АТ КБ «Приватбанк» Петром Крумханзл власноруч угода не підписана, а відбиток печатки відтворено механічним способом факсимільне відтворення підпису. Вона не надавала згоди банку на факсимільне відтворення підпису з боку банку.Просить встановити нікчемність додаткової угоди до кредитного договору № SAMDN50OTC000519363 від 24 січня 2019 року, що укладена між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , стягнути з відповідача на її користь судовий збір.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки додаткова угода є дійсною, та під час укладання додаткової угоди ОСОБА_1 її підписала особисто, а упункті 1.12 додаткової угоди зазначено, що при укладенні угоди банк використовує факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відбитку печатки банку технічними друкованими пристроями.Отже, ОСОБА_1 , підписуючи додаткову угоду, погодилася на використання факсимільного відтворення підпису іншої сторони правочину.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2019 року ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» уклали додаткову угоду до кредитного договору № SAMDN50ОТС000519363, з якої видно, що сторони погодили, що сума заборгованості, яка виникла в період з дати укладання договору по дату підписання угоди становить 126200,77 грн.

За п. 1.3 строк повернення кредиту до 25 липня 2019 року.

Згідно з п. 1.2 угоди банк здійснює анулювання частини заборгованості, що виникла в період з дати надання клієнту кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 0,00 грн., комісії на 98881,94 грн., штрафу на 2875,89 грн.

Пунктом 1.6.1 додаткової угоди встановлено, що в разі прострочення виконання клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2. угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбаченої п. 1.2, умова про зміну процентної ставки, передбачена угодою, не застосовується.

Також, відповідно до п. 1.7 додаткової угоди у випадку порушення клієнтом строків по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2 понад 31 день безперервно: за 1.7.1 угоди строком повернення кредиту є 31 день з моменту такого порушення (однак, в будь-якому випадку не пізніше строку, вказаного в п. 1.3. даної угоди); за п. 1.7.2 угоди вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою.

В п. 1.12 додаткової угоди зазначено, що при укладенні угоди банк використовує факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відбитку печатки банку технічними друкованими пристроями.

Додаткова угоду до кредитного договору № SAMDN50ОТС000519363 від 24 січня 2019 року підписана особисто ОСОБА_1 , про що вона також зазначила в позовній заяві, та факсимільним відтворенням підпису голови правління банку, а також відтворення відбитку печатки банку технічними друкованими пристроями.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № SAMDN50ОТС000519363 від 24 січня 2019 року, ОСОБА_1 станом на 06 січня 2021 року має заборгованість по кредиту у розмірі 101246,26 грн., яка складається з: заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5794,68 грн.; заборгованості за пенею - 95451,58 грн.

Відповідно до виписки по кредитному рахунку ОСОБА_1 вбачається, що остання користувалася кредитними коштами та поповнювала кредит, також відбувалося списання процентів, нарахування пені.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законами, іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Отже, використання факсимільного відтворення підпису на договорі можливе лише за умов: якщо для конкретного випадку це прямо передбачено законом чи іншим актом цивільного законодавства, або існує письмова згода сторін на використання факсиміле, в якій відображені зразки такого факсимільного відтворення підпису.

Аналогічний спір з приводу використання факсимільного відтворення підпису розглядав Верховний Суд (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 752/10447/17-ц).

Натомість, відсутність такої письмової угоди у випадку вчинення дій з виконання договору, підписаного факсиміле, не може бути умовою недійсності вчиненого та виконуваного правочину (подібний висновок висловлений Верховний Судом у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 143/228/17, від 13 липня 2022 року у справі № 148/1073/17).

У пункті 1.12 додаткової угоди зазначено, що при укладенні угоди банк використовує факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відбитку печатки банку технічними друкованими пристроями.Отже ОСОБА_1 , підписуючи додаткову угоду, погодилася на використання факсимільного відтворення підпису іншої сторони правочину.

Отже, ОСОБА_1 підписала додаткову угоду № SAMDN50ОТС000519363 від 24 січня 2019 року, та визнала те, що додаткова угода підписана нею особисто на підставі кредитного договору від 16 січня 2008 року, користувалася кредитними коштами та сплачувала кредит, що вказує на її погодження на укладання додаткової угоди, яка нею не визнавалася не дійсною з моменту її укладання. Так, після підписання додаткової угоди № SAMDN50ОТС000519363 від 24 січня 2019 року відповідач почала виконувати її умови та сплатила 26.03.2019 року 1158,93 грн. борг за відсотки, 26.03.2019 року 1907,08 грн. борг за пенею, 26.07.2019 року 1654,32 грн. борг за пенею, 05.09.2019 року 1972,74 грн. борг за пенею, 21.10.2019 року 5415,79 грн. борг за пенею, 21.01.2020 року 2023,93 грн. борг за пенею, 10.03.2020 року 1898,91 грн. борг за пенею.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в додатковій угоді зазначено, що при укладенні угоди банк використав факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворення відбитку печатки банку технічними друкованими пристроями, а ОСОБА_1 , підписуючи додаткову угоду, погодилася на використання факсимільного відтворення підпису іншої сторони правочину, та користувалася кредитними коштами і сплачувала кредит, що вказує на її погодження на укладання додаткової угоди, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 19, 49, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про встановлення нікчемності правочину, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2022 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін