Справа № 455/834/20 Головуючий у 1 інстанції: Пошивак Ю.П.
Провадження № 22-ц/811/3239/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області, виконувача обов`язків начальника відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області Багряк Надії Андріївни про визнання протиправною бездіяльності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, покладення обов`язку покрити шкоду,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації щодо невиконання розпорядження голови райдержадміністрації від 01.04.2020 року №136/01-04 «Про скасування наказу відділу освіти Старосамбірської райдержадміністрації від 08.01.2020 року №48-к»; зобов`язати відділ освіти райдержадміністрації поновити її (позивача) на роботі і в наказі зазначити вимоги щодо: поновлення на роботі з дня незаконного звільнення 08.01.2020 року, продовження дії трудового договору, укладеного між нею (позивачем) та відділом освіти, на невизначении строк, негайного поновлення на роботі, зазначення конкретної дати, з якої приступити до роботи, виплати їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення до дня фактичного поновлення на роботі; стягнути з відділу освіти райдержадміністрації середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; покласти на ОСОБА_2 , т.в.о. начальника відділу освіти райдержадміністрації на час виникнення спірних правовідносин, винну у незаконному звільненні, обов`язок покрити шкоду, заподіяну відділу освіти у зв`язку з виплатою їй (позивачу) середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що наказом відділу освіти від 03.02.2017 року №25-к її переведено на посаду спеціаліста по роботі з кадрами на умовах строкового трудового договору на час відпустки по вагітності та пологах основного працівника ОСОБА_3 , якій таку відпустку було надано на період з 03.02.2017 року по 08.06.2017 року.

Позивач вважає, що строк укладеного з нею трудового договору закінчився 08.06.2017 року, а тому залишення її на вказаній посаді після надання ОСОБА_3 відпустки по догляду за дитиною до досягнення трьох років на період з 09.06.2017 року по 18.04.2020 року, означало, що дія укладеного з нею (позивачем) трудового договору продовжена на невизначений строк, оскільки заяви про продовження строкового трудового договору вона не подавала, відповідний наказ відділом освіти не видавався і жодна із сторін не вимагала припинення трудових відносин.

У зв`язку з цим, своє звільнення з роботи наказом відділу освіти від 08.01.2020 року №48-к на підставі п.2 ст.36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору) вважає незаконним, що, на переконання позивача, підтверджено розпорядженням голови Старосамбірської районної державної адміністрації від 01.04.2020 року №136/01-04, виданим за результатами розгляду її звернення від 10.02.2020 року, про скасування наказу відділу освіти від 08.01.2020 року №48-к, яке відповідачем не виконано.

Окрім того, звертає увагу, що на день її звільнення основний працівник ОСОБА_3 на роботу не виходила, а відповідно до наказу відділу освіти від 01.04.2020 року №56-к, дата фактичного виходу ОСОБА_3 на роботу є 15.04.2020 року.

Також позивач просить врахувати ту обставину, що 13.12.2019 року нею до відділу освіти подана письмова заява про надання їй, як особі з інвалідністю 3 групи, з 09.01.2020 року відпустки без збереження заробітної плати, тривалістю 30 календарних днів, однак, відпустку їй надано не було і відповіді на заяву від відділу освіти не надійшло.

Позивач просить врахувати, що 05.02.2020 року вона отримала копію оспорюваного наказу засобами поштового зв`язку, 05.03.2020 року зверталась до суду з аналогічним позовом у порядку адміністративного судочинства, але ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року провадження у справі закрито у зв`язку з непідсудністю справи судам адміністративної юрисдикції.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що незаявлення нею вимоги про скасування наказу відповідача про її звільнення є підставою для відмови в позові і вважає, що розпорядженням голови Старосамбірської районної державної адміністрації від 01.04.2020 року №136/01-04 скасовано наказ відділу освіти від 08.01.2020 року №48-к про її звільнення, однак, на виконання цього розпорядження відділ освіти не привів розпорядчі документи у відповідність до вимог чинного законодавства та не поновив її на роботі, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Не погоджується апелянт і з висновком суду щодо строкового характеру укладеного з нею трудового договору, вважає, що суд не застосував до спірних в цій частині правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, та не дав належної правової оцінки її доводам, викладеним у позовній заяві, і доказам, які вона подала на підтвердження заявлених вимог.

Наголошує, що строк укладеного з нею трудового договору закінчився 08.06.2017 року, жодна із сторін не вимагала припинення трудових відносин, а тому трудовий договір вважається таким, що укладений на невизначений строк.

Апелянт вважає незаконним своє звільнення, а тому суд безпідставно відмовив їй у задоволенні позову.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу управління освіти, молоді та спорту Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області від 04.06.2013 року №113-к ОСОБА_1 прийнята на посаду секретаря-діловода інженерно-господарської групи при управлінні освіти, молоді та спорту Старосамбірської РДА на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_4 з 05.06.2013 року до фактичного виходу її на роботу (а.с.11).

Наказом відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області від 03.02.2017 року №25-св надано ОСОБА_3 , спеціалісту по роботі з кадрами інженерно-господарської групи відділу освіти Старосамірської РДА, оплачувану відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами з 03.02.2017 року по 08.06.2017 року (а.с.13).

Наказом відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області від 03.02.2017 року №25-к ОСОБА_1 переведено з посади т.в.о. бухгалтера по обліку централізованої бухгалтерії відділу освіти на посаду спеціаліста по роботі з кадрами інженерно-господарської групи з обслуговування закладів освіти при відділі освіти Старосамбірської РДА з доплатою у розмірі 50% від посадового окладу за ведення військового обліку на час відпустки по вагітності та пологах ОСОБА_3 з 06.02.2017 року до фактичного виходу її на роботу (а.с.14).

Наказом відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області від 06.06.2017 року №85-св надано ОСОБА_3 , спеціалісту по роботі з кадрами інженерно-господарської групи з обслуговування закладів освіти, соціальну відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 09.06.2017 року по 18.04.2020 року (а.с.15).

Наказом відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області від 02.01.2018 року №1-св надано ОСОБА_1 , яка працює спеціалістом по роботі з кадрами в інженерно-господарській групі відділу освіти, відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною віком до шести років з 02.01.2018 року по 09.07.2018 року (а.с.16).

На підставі наказу відділу освіти райдержадміністрації від 08.07.2019 року №3-св ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною віком до шести років з 09.07.2018 року по 09.01.2020 року, в який наказом відділу освіти від 13.12.2019 року №5-св внесено зміни щодо періоду надання вказаної відпустки: з 09.07.2018 року по 08.01.2020 року включно, що сторонами визнається.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області 13.01.2014 року, дочці позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 6 (шість) років 08.01.2020 року (а.с.12).

13.12.2019 року позивач подала до відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати тривалістю 30 календарних днів з 09.01.2020 року (а.с.17).

Наказом відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області від 08.01.2020 року №48-к ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста по роботі з кадрами інженерно-господарської групи відділу освіти райдержадміністрації 08.01.2020 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України (а.с.18).

10.02.2020 року ОСОБА_1 звернулась до голови Старосамбірської районної державної адміністрації з проханням скасувати наказ про її звільнення з роботи (а.с.19).

Розпорядженням голови Старосамбірської районної державної адміністрації від 01.04.2020 року №136/01-04 «Про скасування наказу відділу освіти Старосамбірської райдержадміністрації від 08.01.2020 №48-к» зобов`язано: скасувати наказ відділу освіти Старосамбірської райдержадміністрації від 08.01.2020 року №48-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; в.о. начальника відділу освіти Старосамбірської райдержадміністрації Манжурову Г.Б.: привести розпорядчі документи відділу освіти райдержадміністрації у відповідність до чинного законодавства та поновити на роботі спеціаліста по роботі з кадрами інженерно-господарської групи відділу освіти райдержадміністрації Фурдичку М.М.; подати інформацію про виконання розпорядження голові райдержадміністрації до 06.04.2020 року (а.с.24).

При цьому, було враховано висновок комісії, складений за результатами перевірки, проведеної у відділі освіти райдержадміністрації щодо фактів, викладених у запиті на отримання інформації ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Так, зокрема, у висновку зазначено, що строком закінчення трудового договору, укладеного із ОСОБА_1 , є дата фактичного виходу на роботу основного працівника ОСОБА_3 , відтак, названим вище розпорядженням не підтверджено факту укладення трудового договору з позивачкою на невизначений строк.

Відповідно до наказу відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області від 01.04.2020 року №56-к, на підставі заяви ОСОБА_3 від 01.04.2020 року, останній дозволено приступити до роботи з 15.04.2020 року (а.с.52, 53).

Отже, датою фактичного виходу на роботу основного працівника ОСОБА_3 є 15.04.2020 року, що визнається сторонами.

Частиною першою статті 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності та пологах, по догляду за дитиною до досягнення трьох років, тощо).

Збереження за особою, якій надана соціальна відпустка по догляду за дитиною, місця роботи (посади) гарантується (статті 2, 5-1 КЗпП України, статті 2, 17, 18, 20 Закону України «Про відпустки»), що має наслідком звільнення працівника, з яким укладено строковий договір, з посади у зв`язку з поверненням з відпустки працівника, який працював там до виходу у відпустку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що з позивачем було укладено строковий трудовий договір, дата закінчення якого пов`язується із певною подією фактичним виходом основного працівника на роботу, а оскільки основний працівник ОСОБА_3 фактично вийшла на роботу з 15.04.2020 року, тому останнім днем строку укладеного з позивачкою трудового договору є 14.04.2020 року, відтак, вимога позивача про поновлення її на займаній посаді є безпідставною.

Безпідставним є й посилання позивачки на необхідність виконання розпорядження голови райдержадміністрації щодо поновлення її на роботі, оскільки розпорядження видавалось станом на 01.04.2020 року, коли подія фактичний вихід основного працівника на роботу, ще не настала.

Також встановлено, що з 02.03.2021 року ОСОБА_1 працює на посаді провідного спеціаліста гуманітарного відділу виконавчого комітету Старосамбірської міської ради (а.с.91-92).

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позивача в повному обсязі, оскільки відсутність позовної вимоги про скасування наказу про звільнення не впливає на вирішення справи по суті щодо інших вимог у трудовому спорі в категорії справ про поновлення звільненого працівника на роботі, зокрема, в частині дотримання роботодавцем вимог закону при звільненні працівника з роботи, а тому, в даному випадку, за встановлених і наведених вище обставин справи, а також з урахуванням звернення позивачки з даним позовом вже після закінчення строку укладеного з нею трудового договору, для захисту порушеного права позивачки необхідно змінити дату її звільнення з роботи (з посади, яку вона обіймала за строковим трудовим договором), а саме: з 08 січня на 14 квітня 2020 року (останній день роботи позивачки за строковим трудовим договором), оскільки підстава для її звільнення вказана відповідачем правильно, та стягнути у користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 січня по 14 квітня 2020 року в розмірі 12195 грн. 06 коп., беручи для обрахунку заробітну плату за останні два місяці, яку позивачка отримувала перед наданням їй відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шести років без збереження заробітної плати (а.с.51): за листопад 2017 року 3891 грн. 49 коп., за грудень 2017 року 3708 грн. 38 коп. (((3891,49 грн. + 3708,38 грн.) : 43 р.д.) х 69 р.д.), відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Крім цього, необхідно враховувати, що згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця, то суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

З урахуванням наведених вище мотивів та підстав, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви (840 грн. 80 коп.) та апеляційної скарги (1261 грн. 20 коп.) в розмірі 2102 грн., від сплати якого позивач звільнена відповідно до закону, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 липня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста по роботі з кадрами інженерно-господарської групи відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації у зв`язку із закінченням строку трудового договору відповідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України: з 08 січня на 14 квітня 2020 року.

Стягнути з відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 січня по 14 квітня 2020 року в розмірі 12195 (дванадцять тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 06 (шість) копійок з відрахуванням з цієї суми обов`язкових платежів та зборів.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2102 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 14 вересня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич