Справа № 693/812/21
Провадження № 2/693/47/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.08.2022 Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Коцюбинської Ю.Д.,

за участю секретаря судового засідання Олійник С.І.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Жашківської міської ради», ОСОБА_2 про скасування наказу та поновлення на роботі,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позицій сторін.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому (з урахуванням неодноразових уточнень) просив визнати незаконним наказ комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Жашківської міської ради» (надалі Лікарня) від 30.07.2021 року № 57-к про розірвання трудового договору та звільнення з посади юрисконсульта, скасувати вказаний наказ, зобов`язати ОСОБА_2 поновити позивача на посаді юрисконсульта Лікарні.

В обґрунтування позову зазначив, що 28.05.2021 року тимчасово виконуюча обов`язки директора Лікарні ОСОБА_2 письмово попередила його про скорочення посади юрисконсульта, але не запропонувала іншої роботи.

Оскільки позивач має повну вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» він написав заяву про працевлаштування на посаду лікаря-стажиста по спеціальності лікаря загальної практики сімейної медицини. Не зважаючи на те, що в с. Пугачівка була наявна посада лікаря загальної практики, ОСОБА_2 звільнила позивача з посади юрисконсульта.

Представник Лікарні проти позову заперечував, зазначивши, що під час вручення повідомлення позивачу, йому було озвучено, що вакансії в закладі відсутні. Копія диплома про отримання кваліфікації лікаря позивачем у відділ кадрів не надавалась. Крім того, лікар, який не працює більше трьох років за лікарською спеціальністю, не може займатися лікарською діяльністю з цієї спеціальності і повинен бути направлений на стажування.

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

22.09.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив відкрити провадження у цивільній справі. Розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження.

11.10.2021 року надійшов відзив Лікарні на позовну заяву.

18.10.2021 року позивач надав відповідь на відзив.

25.10.2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

25.10.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі.

31.05.2022 року від позивача надійшло клопотання про заміну відповідача у справі.

06.06.2022 року позивач вищевказане клопотання уточнив та просив залучити в якості другого відповідача ОСОБА_2 , уточнивши, відповідно, позовні вимоги.

27.06.2022 року позивач надав клопотання про витребування доказів, в якому просив надати відомості про наявність всіх вакантних посад в Лікарні на 28.05.2021 року і довідку про фінансовий дефіцит по виплаті заробітної плати працівникам.

27.06.2022 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

3.Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 у 1976 році закінчив Вінницький медичний інститут ім. М.І. Пирогова та здобув кваліфікацію лікаря, про що свідчить копія державного диплому НОМЕР_1 (арк. с. 9).

В судовому засіданні позивач зазначив, що припинив лікарську діяльність у 2014 році за власним бажанням. До цього працював лікарем-офтальмологом.

У 2020 році позивач прийнятий юрисконсультом в адміністративно-господарський підрозділ Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Жашківського району. В подальшому назва закладу змінена на Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Жашківської міської ради», про що свідчать відповідні записи у трудовий книжці позивача (арк. с. 10).

В.о. директора Лікарні 30.04.2021 року прийнято наказ № 108, яким з метою раціонального використання фонду заробітної плати, а також з метою упорядкування оплати праці працівників установ, закладів та організації бюджетної сфери наказано, зокрема, скоротити посаду юрисконсульта (арк. с. 45).

Про прийняття наказу в той же день повідомлено голову первинної профспілкової організації Лікарні Корчак В.Ф. (арк. с. 46).

27.05.2021 року відповідно до наказу № 108 комісії по попередженню працівників про істотні зміни умов праці 01.08.2021 року та звільнення з роботи у зв`язку із скороченням штату наказано вручити відповідні повідомлення працівникам, про що винесено наказ № 123 (арк. с. 47).

28.05.2021 року позивача повідомлено про вивільнення з посади юрисконсульта на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 30.07.2021 року. Вказане повідомлення підписано позивачем із зауваженням «Процедура порушена» (арк. с. 50).

Також 28.05.2021 року комісією у складі ОСОБА_2 , інспектора по кадрам ОСОБА_3 , економіста ОСОБА_4 та головної медичної сестри ОСОБА_5 складено акт, зокрема, про те, що позивачу зачитано наказ № 123 та повідомлення. Усно йому було повідомлено, що вільні вакансії відсутні. Юрист звернув увагу, що він ще й лікар. Голова комісії та інспектор сказали, що вони знають (хоча підтверджуючі документи в особовій справі відсутні). ОСОБА_3 сказала, що є вакантна посада лікаря загальної практики сімейного лікаря в амбулаторії с. Пугачівка. Комісія вважає, що дана вакансія не підходить ОСОБА_1 (відсутня спеціалізація та сертифікат лікаря-спеціаліста) (арк. с. 53).

Тим же складом комісії 28.05.2021 року складено акт № 2 щодо попередження позивача про те, що згідно наказу № 123 посада юрисконсульта, яку він обіймає, скорочується 30.07.2021 року і він підлягає звільненню з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вакантних посад на даний час у закладі немає. Позивач з актом ознайомлений 31.05.2021 року (арк. с. 67).

01.07.2021 року Т.В.О. директора Лікарні листом № 01-01-11/507 звернулась до голови профспілкового комітету з проханням надати згоду на скорочення працівника, яке відбудеться 30.07.2021 року (арк. с. 71).

08.07.2021 року голова профкому повідомив, що первинна профспілкова організація надає згоду на звільнення юрисконсульта ОСОБА_1 . Витяг з протоколу засідання профспілкового комітету додається (арк. с. 72, 73).

Наказом № 144 від 23.07.2021 року виведено із штатного розпису, зокрема, амбулаторії ЗПСМ с. Пугачівка 0,5 ст. завідувача амбулаторії (лікаря загальної практики - сімейного лікаря) (арк. с. 74).

Позивач 26.07.2021 року звернувся до т.в.о. директора Лікарні із заявою про працевлаштування. В заяві, зокрема, зазначено, що в нього є вища освіта по медицині та він працював лікарем 23 роки. У зв`язку з тим, що позивач не працював лікарем більше трьох років (з 2014 року) йому треба пройти курси стажування. На сьогоднішній день на підприємстві є вакантна посада лікаря загальної практики сімейної медицини.

Додатки до заяви відсутні (с. Пугачівка) (арк. с. 75).

У відповідь на вказану заяву листом № 01-01-14/579 від 29.07.2021 року позивача, зокрема, повідомлено, що на сьогоднішній день документи про його медичну освіту у інспектора з кадрів відсутні. Станом на 26.07.2021 року в закладі немає вакантних лікарських посад. В наявності є вакансія фельдшера та дві вакансії медичних сестер.

Лікар, який не працює більше трьох років за конкретною лікарською спеціальністю, не може займатися лікарською діяльністю з цієї спеціальності і повинен бути направлений на стажування. Згідно фінансового плану Лікарні, кошти на спеціалізацію працівників не передбачені (арк. с. 76).

Окремо про наявні вакансії фельдшера та медичних сестер позивача повідомлено 29.07.2021 року, що підтверджено його підписом (арк. с. 77).

30.07.2021 року винесено спірний наказ № 57-к про звільнення з роботи ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату керівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України (арк. с. 79).

Вказані обставини не є спірними між сторонами, позивач не оскаржує факт скорочення штатної чисельності працівників, не ставить під сумнів підстави скорочення посади юрисконсульта та інші дії та накази відповідачів. На думку позивача, спірний наказ № 57-к порушує його права, оскільки при звільненні з посади юрисконсульта його не влаштували на існуючу посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря в амбулаторії с. Пугачівка.

Таким чином, предметом судового розгляду є встановлення можливості працевлаштування ОСОБА_1 при проведенні скорочення штату Лікарні.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_3 , яка працює інспектором з кадрів Лікарні. Свідок пояснила, що позивач обіймав посаду юрисконсульта з 01.07.2020 року. Його трудову книжку вона бачила. На день скорочення посади юрисконсульта дійсно була в наявності посада лікаря в с. Пугачівка. Заяв про переведення на посаду лікаря позивач не подавав.

В свою чергу, свідок ОСОБА_6 пояснив, що працював на посаді директора Лікарні. Він знав, що у позивача є медична освіта і коли на весні 2021 року постало питання щодо набрання необхідної кількості декларацій, він запропоновав позивачу поновити лікарську діяльність. Але на той час не вважав за потрібне вчиняти необхідні для цього дії, зокрема, направляти позивача на стажування.

4.Норми права, які застосував суд.

Пунктом 1 ст. 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 43 КЗпП України, зокрема, визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Не є спірним між сторонами та підтверджено матеріалами справи, що первинна профспілкова організація Лікарні в присутності позивача розглянула питання про надання згоди на скорочення працівника та надала згоду у встановлений законодавством термін (арк. с. 71, 72, 73).

За приписами ст. 44 КЗпП України При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Спірним наказом № 75-к, серед іншого, наказано головному бухгалтеру виплатити позивачу вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку (арк. с. 79).

Як зазначено у ч. 1-3 ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Факт своєчасного попередження про наступне вивільнення не є спірним між сторонами та підтверджується матеріалами справи (арк. с. 50).

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої

статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року в справі № 800/538/17 зроблено висновок, що «за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 492 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок із працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.».

Суд звертає увагу, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний запропонувати працівникові не взагалі всі наявні вакантні посади, а виключно ті, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

В ході допиту свідка ОСОБА_3 , інспектора з кадрів Лікарні, встановлено, що в матеріалах особової справи позивача відсутні документи, які підтверджують здобуття медичної освіти позивачем, його кваліфікацію лікаря.

Запис в трудовій книжці не є таким підтвердженням. Звертаючись із заявою про працевлаштування, позивач також не надав таких документів. Проте зазначив, що не працює лікарем з 2014 року (арк. с. 75).

Положення про порядок направлення на стажування лікарів, які не працювали за спеціальністю більше трьох років, і про порядок їх наступного допуску до лікарської діяльності затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України 17.03.1993 року № 48 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.04.1993 року за № 19 (надалі Положення).

Наказ № 48 від 17.03.1993 року втратив чинність на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я № 1753 ( z1338-21 ) від 18.08.2021 року, тобто був чинний на час вивільнення позивача.

Пунктом 1 Положення встановлено, що лікар, який не працює більше трьох років за конкретною лікарською спеціальністю, не може займатись лікарською діяльністю

з цієї спеціальності і повинен бути направлений на стажування.

Не є спірним між сторонами, що позивач більше трьох років (а саме з 2014 року) взагалі не займався лікарською діяльністю.

Відповідно п. 3 Положення направлення лікарів на стажування здійснюється відділом охорони здоров`я Ради Міністрів Республіки Крим, управліннями охорони здоров`я обласних і Севастопольської міської державних адміністрацій, департаментом медицини та соціального захисту Київської міської державної адміністрації. Термін стажування від одного до шести місяців визначається лікарю у кожному випадку окремо органом охорони здоров`я, що направляє його на стажування. Перед направленням лікар на час стажування зараховується органом охорони здоров`я на посаду лікаря-стажиста в установу охорони здоров`я. Час стажування зараховується у стаж роботи з спеціальності.

Тобто, направити на стажування можливо лише особу, яка зарахована на посаду лікаря-стажиста. Направлення на стажування особи, яка займає посаду юрисконсульта, вказаним Положенням не передбачено. Відсутність посади лікаря-стажиста позивачем під сумнів не поставлено. Із заявою про бажання працювати на посаді лікаря-стажиста позивач не звертався.

Отже, оскільки позивач за своєю кваліфікацією не міг обіймати посаду лікаря, навить за наявності такої посади, відповідач не повинен був пропонувати йому зайняти таку посаду.

Проте, позивачу було запропоновані посади, які він міг обіймати молодшого медичного персоналу (арк. с. 76). Даний факт не є спірним між сторонами.

Також, в судовому засіданні сторони підтвердили, що особа з медичною освітою має можливість самостійно звернутись до відповідних навчальних закладів для проходження стажування. Позивач такою можливістю не скористався.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у відповідача дійсно відбулось скорочення штату працівників, про що позивача своєчасно повідомлено. Позивачу запропоновані всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Первинна профспілкова організація Лікарні в присутності позивача розглянула питання про надання згоди на скорочення працівника та надала згоду у встановлений законодавством термін.

З урахуванням цього, при звільненні позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП дотримано всі вимоги діючого законодавства, підстав для скасування спірного наказу № 75-к від 30.07.2021 року судом не встановлено, відповідно відсутні підстави для поновлення позивача на посаді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 133, 134, 141, 247, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Жашківської міської ради», ОСОБА_2 про скасування наказу та поновлення на роботі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю. Д. Коцюбинська