Справа № 724/1258/22
Провадження № 2/724/425/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Кацаренко І.О.
судового засідання Сенік М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хотин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що на підставі договору дарування від 20 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Суружіу М.Д., вона є власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано за нею, ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку. Зазначений будинок до укладення договору дарування належав батьку позивача ОСОБА_3 та за його життя з дозволу батька в будинку був зареєстрований брат позивачки ОСОБА_2 , відповідач у справі, який зареєстрований у будинку позивачки, однак протягом останніх 20 років не проживає в її будинку, не використовує житлову площу за належністю, але залишається бути зареєстрованим за місцем розташування будинку. Тим, що відповідач зареєстрований у будинку позивачки, порушується право останньої на власність, а саме у випадку виникнення необхідності розпорядитися даним майном з метою придбання іншого, реєстрація відповідача та його право на проживання у будинку стануть перешкодою у здійсненні позивачкою відчуження будинку, скористатися пільгами по оплаті комунальних послуг, тощо. Відповідач не проживає більше двадцяти років у будинку позивачки без поважних причин, в добровільному порядку з реєстрації не знявся, не використовує житлову площу за цільовим призначенням більше двадцяти років без поважних причин.
У зв`язку з зазначеним позивачка просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правом власності та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала письмову заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Справу просить розглянути без її участі, у відповідності до ст.211 ч.3 ЦПК України. Не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 своєю заявою до суду повідомив, що він обізнаний, що у Хотинському районному суді Чернівецької області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до нього, ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, з наслідками визнання позову ознайомлений. Слухання справи просить провести без його участі у відповідності до ст.211 ч.3 ЦПК України.
У зв`язку з надходженням від всіх учасників справи заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачкою, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З копії паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого 08 жовтня 1997 року Садгірським РВ УМВС України в Чернівецькій області, судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 20 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Суружіу М.Д., зареєстрованого в реєстрі за №1835, належить жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №76314157, сформованого 20 грудня 2016 року, встановлено, що ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
З довідки №277, виданої 01 липня 2022 року Хотинською міською радою Чернівецької області, судом встановлено, що згідно погосподарської книги №3 особовий рахунок НОМЕР_2 в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного діловодом відділу документообігу та контролю Хотинської міської ради ОСОБА_4 , і підписаного жителькою с.Ярківка ОСОБА_5 , власником будинку ОСОБА_1 від 01 липня 2022 року встановлено, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але вже 20 років за даною адресою не проживає, витрати по утриманню майна не несе, особисті речі не зберігає, спільне господарство з власником не веде.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира.
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ними, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, оскільки відповідач не є власником (співвласником) житлового будинку, не є членом сім`ї позивачки, не проживає в будинку позивачки без поважних причин більше двадцяти років, витрати по утриманню будинку не несе, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що реєстрація відповідача у належному позивачці житловому будинку порушує право останньої як власника житлового будинку.
Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.9-10, 12, 18, 247 ч.2, 259 ч.6, 263-265, 268 ч.6, 272, 354 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд
В И Р І Ш И В:
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правом власності та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим приміщенням-житловим будинком з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Інна КАЦАРЕНКО