КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7623/2022 Головуючий у II інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Шаламая Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вище вказаним позов посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями померлої є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що після смерті матері, він почав займатись вирішенням питань пов`язаних із замовленням, придбанням, установленням пам`ятника та упорядкуванням місця захоронення. У зв`язку з тим, що підрядна організація порушила умови термінів виконання вищезазначеного договору, який згідно акту приймання був виконаний лише 22 липня 2021 року, це негативним чином вплинуло на його психофізичний стан та зумовило несвідомий, неумисний пропуск строку на прийняття спадщини. Позивач зазначає, що відповідач не повідомив його, що має намір чи/або подав заяву на спадкування.

ОСОБА_1 звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

05 серпня 2021 року отримав письмову відповідь нотаріуса, у якій зазначено, що в нотаріальній конторі знаходиться спадкова справа за №71/2021 щодо майна померлої, але у зв`язку з тим, що ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, слід звернутись до суду щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк спадкування майна ним був пропущений з поважної причини.

На підставі викиданого ОСОБА_1 просив визначити додатковий строк спадкування майна за законом у три місяці.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого вважає оскаржуване рішення суду незаконним і необґрунтованим.

В доводах апеляційної скарги зазначає, судом першої інстанції не було враховано, що на момент смерті матері апелянта та протягом шести місяців для спадкування майна існували карантинні обмеження, що у свою чергу створило певні перепони для подання заяви на спадкування в строк встановлений чинним законодавством.

Крім того, зазначає, що надання додаткового строку на спадкування за законом не порушить жодного права відповідача при спадкуванні за заповітом.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були викладенні в позовній заяві під час звернення до суду першої інстанції.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Міхо К.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.54).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Позивач та відповідач є синами померлої ОСОБА_3 (а.с.10, 58).

22 березня 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, за яким належну їй на праві особистої власності Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_2 - відповідачу у справі. (а.с.56)

Відповідач ОСОБА_2 01 лютого 2021 року звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.53-зворот) та 06 липня 2021 року - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.71).

06 липня 2021 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремською Ж.В. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 . (а.с.72)

05 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.74) та цього ж числа отримав письмове повідомлення заступника завідувача Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремської Ж.В. за вих.№2477/02-14 про те, що ним пропущений шести місячний строк для прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду з позовом (а.с.77).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено суду та не надано належних, обґрунтованих доказів існування поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, які пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Отже, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, але бажає прийняти спадщину, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила, передбачені змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Схожий за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, з яким погодився і Верховний Суд у постановах від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом із тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (ст. 77 ЦПК), допустимими (ст. 78 ЦПК), достовірними (ст. 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (ст. 80 ЦПК ).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання ОСОБА_1 на те, що на момент смерті його матері та протягом шестимісячного терміну спадкування існували карантинні обмеження суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

За правилами п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Пунктом 3.23. Порядку визначено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Таким чином, позивач мав можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії ним теж не вчинялися.

Матеріали спадкової справи не містять будь-яких повідомлень позивача нотаріусу, що свідчать про його волевиявлення в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини щодо спадкування після смерті матері.

Будь-яких доказів обмежень роботи закладів поштового зв`язку у зв`язку із карантинними обмеженнями позивачем надано не було.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги доводи позивача щодо наявності непереборних, істотних перешкод для подання ним своєчасно заяви про прийняття спадщини, враховуючи те, що позивач був обізнаний про строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги зводяться фактично до переоцінки доказів, яким судом надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції правомірно дослідив і дав оцінку наданим позивачем доказам і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке постановлено з дотриманням норм процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді: