Справа № 489/312/22
Провадження № 2/489/1127/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

при секретарі Сухно А.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про доплату страхового відшкодування.

В обґрунтування позову послався на те, 11.09.2021 в місті Миколаєві сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля SKODA Fabia, що належить позивачу, та автомобіля KIA Optima, під керуванням ОСОБА_3 . Згідно постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2021 третю особу - ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на суму 130000,00 грн., було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а саме ДТП, що сталася 11.09.2021 на перехресті вул. Космонавтів та вул. Троїцька, в результаті чого транспортний засіб SKODA Fabia, д/н НОМЕР_1 , під керуванням позивача, отримав механічні пошкодження.

Внаслідок ДТП позивачу нанесена матеріальна шкода, яку він оцінює у суму 64 439,27 грн. Посилаючись на те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» була виплачена йому сума страхового відшкодування лише частково у розмірі 46 413,27 грн. на підставі проведеної страховою компанією ремонтної калькуляції, без погодження з ним розміру такого страхового відшкодування, просив стягнути зі страхової компанії різницю у розмірі 18 026,00 грн. Відновлювальний ремонт автомобіля позивача було здійснено на СТО ФОП ОСОБА_4 , на рахунок якого і було перераховано суму страхового відшкодування - згідно заяви позивача. Однак на час здійснення ремонтних робіт всі необхідні запчастини у СТО були відсутні, в зв`язку з чим позивач придбав їх за власний рахунок, та в подальшому їх було використано при ремонті. Саме вартість вказаних запчастин та витрати, пов`язані з їх придбанням, ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача. На підтвердження реальної вартості відновлювальних робіт та вартості запчастин, а також в зв`язку з незгодою з розміром страхового відшкодування, визначеним відповідачем, позивачем надано звіт про незалежну оцінку майна, складений суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_5 . На підтвердження понесених фактично витрат на придбання запчастин позивачем надано квитанції.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснив, зміна державного номеру транспортного засобу, який належить позивачу, з д/н НОМЕР_1 на д/н НОМЕР_2 відбулась після його перереєстрації в Миколаївській області, оскільки автомобіль SKODA Fabia був придбаний позивачем у м. Луцьку Волинської області.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином.

Від відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що нормами законодавства саме на страховика покладено обов`язок визначення розміру шкоди. Розмір страхового відшкодування розраховано страховою компанією у відповідності до положень діючого законодавства та виплачено в повному обсязі на рахунок, зазначений позивачем. Також зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованою і не пропорційною до розміру заявлених вимог та предмета спору, не співмірний із складністю справи.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що згідно з копією постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2021 ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а саме у ДТП, що сталася 11.11.2021 на перехресті вул. Космонавтів та вул. Троїцька в м. Миколаєві, в результаті чого транспортний засіб SKODAFabia, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за шкоду, заподіяну майну, на суму 130 000,00 грн., франшиза складає нуль гривень.

15.09.2021 ОСОБА_6 письмово подав до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за вх. № 1175.

Того ж дня 15.09.2021 представником ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу SKODAFabia, д/н НОМЕР_1 , про що складено Акт огляду транспортного засобу.

Позивачем було подано до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодуванняна поточний рахунок ФОП ОСОБА_7 , який здійснював відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля.

Згідно розрахунку страхового відшкодування, сума виплаченого страхового відшкодування склала 46 413,27 грн., які були перераховані ФОП ОСОБА_7 згідно платіжного доручення № 20618 від 11.11.2021, - без погодження такої суми.

При цьому згідно акту виконаних робіт від 16.12.2021 № БА-0000016, наданого ФОП ОСОБА_7 , вартість відновлювального ремонту (включаючи вартість робіт з ремонту та вартість запчастин) автомобіля SKODA Fabia, д/н НОМЕР_2 , склав 46 413,27 грн.

Позивач зазначає, що до проведення відновлювального ремонту позивачем та ФОП ОСОБА_7 було встановлено, що страхового відшкодування в сумі 46 413,27 грн. недостатньо повного відновлення пошкодженого транспортного засобу. Враховуючи викладене було досягнуто домовленості, що частину запчастин позивачем було придбано самостійно та в подальшому встановлено ФОП ОСОБА_7 .

Так згідно Довідки ФОП ОСОБА_7 від 29.12.2021 ОСОБА_2 в зв`язку з нестачею розміру страхового відшкодування позивачем було самостійно придбано та надано наступні запчастини для проведення відновлювального ремонту автомобіля SKODA Fabia: ліхтар задній лівий, ліхтар задній правий, бампер задній, задня права частина кузова. Вартість вказаних запчастин склала 16 200,00 грн., 284,00 грн. - комісія за переказ коштів, 1 542,00 грн. - оплата за доставку запчастин, що разом склало 18 026,00 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем до матеріалів справи долучено квитанції.

З пояснень позивача, наданих у позові, не погодившись із сумою страхового відшкодування, позивач направив страховій компанії листа про незгоду із розміром страхового відшкодування, проте відповіді від відповідача не отримав. З пояснень представника позивача ОСОБА_8 , наданих у судовому засіданні, таких доказів позивач у себе не зберіг, оскільки не оцінив можливість подачі цивільного позову до відповідача.

Хоч матеріали справи і не містять таких доказів, проте відповідачем суду не надано доказів узгодження між сторонами розміру страхового відшкодування.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Між тим, матеріали справи не містять доказів узгодження між позивачем та страховою компанією розміру страхового відшкодування.

При цьому, суд не може беззаперечно прийняти до уваги визначений страховою компанією розмір збитків для розрахунку страхового відшкодування, оскільки в матеріалах справи міститься Звіт № 279/21 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля SKODA Fabia, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику, складає 49 481,81 грн., вартість відновлювального ремонту - 75 989,11 грн.

Відповідно до положень ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів узгодження страховою компанією розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, а правильність розрахунку розміру страхового відшкодування не доведено, на користь позивача необхідно стягнути різницю між сумою реальною вартістю збитків та сумою страхової виплати, що була сплачена страховою компанією.

Водночас суд вважає, що позов до страхової компанії підлягає частковому задоволенню з присудженням стягнення з відповідача недоплаченої суми 16 026,00 грн. Вимоги позивача про стягнення суми в 2 000,00 грн. передплати за запчастини згідно квитанції № Р24АС0579, оскільки платником згідно вказаної квитанції є не позивач, а інша особа - ОСОБА_9 .

Також на користь позивача з відповідача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн., та витрати на проведення незалежної оцінки майна з визначення вартості матеріального збиткув сумі 3 500,00 грн., що документально підтверджені позивачем.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що у зв`язку з тим, що позивачем зроблено заяву про надання доказів розміру судових витрат після ухвалення рішення, на підставі ч. 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати слід призначити судове засідання та встановити строк для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у вигляді недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 16 026,00 грн. (шістнадцять тисяч двадцять шість гривень 00 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення незалежної оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку в сумі 3 500,00грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні40 коп.).

Для вирішення питання про судові витрати, понесені позивачем, на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 27 вересня 2022 року на 11:00 год.

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат, який не може перевищувати п`яти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ;

третя особа: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено 12.09.2022 .

Суддя Г.А. Микульшина