Провадження № 2/932/5464/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Коваленко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2021 року позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 23.04.2018 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №633/19, відповідно до умов якого Банк надав клієнту кредит у сумі 20 000 грн. зі сплатою 56% річних, терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.04.2023 року. Відповідач зобов`язалася погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним у терміни та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши ОСОБА_1 доступ до коштів на її картковому рахунку. Однак, відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11.11.2021 року становить у розмірі 36 886 грн. 71 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами у сумі 2270 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді від 05.01.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачу надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками до неї, однак нею не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст.272 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалася, причину неявки в судове засідання суду не повідомила.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 23 квітня 2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений Договір споживчого кредиту №633/19.

Відповідно до п. 2.1. договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору, Банк надає ОСОБА_1 кредит в загальному розмірі 20 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22 квітня 2023 року.

Згідно п. 2.4.1 Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку проценти у розмірі 56% річних.

Пунктом 3.3.3 вказаного договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 333 грн. 33 коп. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує, щомісячні платежі не сплачує, у зв`язку з чим станом на 11 листопада 2021 року заборгованість відповідача становить у розмірі 36 886 грн. 71 коп., з яких: 19 333 грн. 34 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 3 397 грн. 34 коп. - проценти за користування кредитом, 6 658 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1 729 грн. 05 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1 600 грн. 73 коп. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 325 грн. 65 коп. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 3 089 грн. 34 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 753 грн. 24 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

На підтвердження заявлених позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» надано Кредитну заяву № 64046989 від 19.04.2018 року, яка підписана сторонами; Договір про споживчий кредит №633/19 від 23.04.2018 року, який підписана сторонами, паспорт споживчого кредиту, який підписаний сторонами, виписка з рахунку ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Згідно з положеннями ст.ст. 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 Договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе за цим Договором зобов`язання; у строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором; у випадку порушення умов цього Договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійних винагород, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі та відшкодувати Банку в повному обсязі збитки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідач ОСОБА_1 погодилася із умовами надання банківських послуг, зокрема, це підтверджується підписом у договорі про споживчий кредит № 633/19 та паспорті споживчого кредиту, а також тим, що боржник користувався наданими банком коштами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що коли договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав з ОСОБА_1 кредитний договір та надав їй у тимчасове користування грошові кошти на умовах їх повернення, по мірі витрачання зі сплатою відсотків за користування грішми. Позичальник умови договору належним чином не виконує, оскільки кредитні кошти витратила, після чого їх кредитору не повернула. Внаслідок цього, право банка на повернення йому його власності - кредитних коштів, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , і реалізував це право, звернувшись до суду та надав розрахунок заборгованості, який суд приймає як належний та допустимий доказ.

З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з вимогами ч ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 274, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул.Госпітальна, 12-Г) заборгованість за кредитним договором №633/19 від 23 квітня 2018 року, яка утворилась станом на 11.11.2021 року у розмірі 36 886 грн. 71 коп., з яких: 19 333 грн. 34 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 3 397 грн. 34 коп. - проценти за користування кредитом, 6 658 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1 729 грн. 05 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1 600 грн. 73 коп. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 325 грн. 65 коп. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 3 089 грн. 34 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 753 грн. 24 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та судовий збір в розмірі 2 270 грн., а всього - 36 156 (тридцять шість тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 71 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева