Ухвала

12 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 359/1306/21

провадження № 61-5567св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державна наукова установа «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця Національної академії аграрних наук України»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Державної наукової установи «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця Національної академії аграрних наук України» та ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Кулікової С. В., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної наукової установи «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця Національної академії аграрних наук України» (далі - ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця НААН України») про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2017 року, залишеними без змін постановою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року, вона поновлена на роботі в ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця НААН України» на посаді провідного юрисконсульта.

12 листопада 2020 року о 12 год 30 хв вона прийшла в установу для з`ясування дати з якої вона повинна приступити до роботи і після цього приступила до роботи.

11 грудня 2020 року їй стало відомо про те, що вона звільнена за прогул без поважних причин 12 листопада 2020 року на підставі пункту 1 частини першої статті 40

КЗпП України.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просила визнати звільнення незаконним; визнати наказ від 11 грудня 2020 року № 80-к незаконним; поновити її на посаді провідного юрисконсульта ДНУ «Інститут розведення генетики тварин

імені М. В. Зубця НААН України» із 12 листопада 2020 року; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення мотивоване тим, що роботодавець правомірно звільнив позивача на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, оскільки позивачем не надано доказів поважності причин відсутності на роботі 12 листопада 2020 року більше трьох годин.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ від 11 грудня 2020 року № 80-к про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного юрисконсульта із 11 грудня 2020 року у зв`язку з прогулом без поважних причин на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України (відсутність на роботі

12 листопада 2020 року більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин). Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного юрисконсульта

ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця НААН України»

із 11 грудня 2020 року. Стягнуто з ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені

М. В. Зубця НААН України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 12 грудня 2020 року по 08 червня 2022 року у розмірі 52 275,95 грн.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що звільнення позивачки є неправомірним, оскільки відсутній факт прогулу ОСОБА_1 12 листопада

2020 року, тому наказ від 11 грудня 2020 року № 80-к підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а позивачка поновленню на роботі. Крім того, надані відповідачем, як на підтвердження законності видачі наказу від 11 грудня 2020 року № 80-к, акти про відсутність працівника на робочому місці від 02, 03, 04, 05, 06, 09, 10, 11 листопада 2020 року та акти від 12 листопада 2020 року про відмову надати документи та письмові пояснення щодо поважності причин відсутності на роботі: 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 09, 10, 11, 12 листопада 2020 року, а також накази про оголошення догани

від 20 листопада 2020 року, судом не прийняті до уваги, оскільки з наказом про поновлення на роботі роботодавець ознайомив позивача лише 12 листопада

2020 року.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

У червні 2022 року ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця

НААН України» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 264/4263/16, від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/17,

від 17 жовтня 2019 року у справі № 761/23477/16, від 26 лютого 2020 року у справі

№ 702/725/17, від 22 травня 2020 року у справі № 761/33628/16, від 27 травня

2020 року у справі № 750/5598/17, від 10 червня 2020 року у справі № 401/3386/17, від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18, від 02 вересня 2020 року у справі

№ 243/8356/17, від 10 серпня 2021 року у справі № 308/12855/19, від 03 листопада

2021 року у справі № 387/326/20. Крім того, заявник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах для визначення роботодавцем дня фактичного офіційного повідомлення про поновлення на роботі та допуску до роботи.

У липні 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення в цій частині та ухвалити нове, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 572/2429/15. Крім того, апеляційний суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частина третя статті 411 ЦПК України).

У липні 2022 року ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця

НААН України» подала до суду відзив на касаційну скаргуОСОБА_1 , у якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, оскільки доводи касаційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними.

ОСОБА_1 у липні 2022 року подала до суду заперечення на касаційну скаргу ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця НААН України», у яких заявниця просить відмовити у задоволенні вказаної касаційної скарги, оскаржувану постанову щодо визнання незаконним наказу та його скасування, поновлення на роботі залишити без змін, оскільки рішення в цій частині є законним та обґрунтованим. Крім того, заявниця просить врахувати розрахунок, відображений у її касаційній скарзі, щодо оплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У липні 2022 року ОСОБА_1 подані додаткові пояснення по справі.

ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця НААН України» у липні 2022 року подало клопотання про повернення ОСОБА_1 без розгляду поданих нею заперечень на касаційну скаргу і додаткових пояснень із додатками, посилаючись на те, що позивачем надіслані заперечення на адресу відповідача без доданих до нього документів та опису вкладення в цінний лист, а з чеку «Укрпошти» не можливо встановити чи надсилалися іншим учасникам справи додатки до відзиву, додаткові пояснення з додатками взагалі не надіслані відповідачу, що свідчить про порушення позивачем вимог процесуального законодавства.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 178 ЦПК України до відзиву додаються: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У частині четвертій статті 395 ЦПК України передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки ОСОБА_1 не додано опис поштового вкладення, в якому б зазначався перелік додатків до заперечення, які надсилалися іншим учасникам справи, тому без належних доказів направлення відповідачу додатків до заперечення такі заперечення не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції до розгляду та підлягають поверненню позивачу.

У липні 2022 року від ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця НААН України» надійшли пояснення щодо деяких аспектів справи.

ОСОБА_1 у серпні 2022 року направила заперечення на клопотання

ДНУ «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця НААН України» про повернення ОСОБА_1 без розгляду поданих нею заперечень на касаційну скаргу і додаткових пояснень із додатками.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заперечення ОСОБА_1 залишити без розгляду та повернути заявниці.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця Національної академії аграрних наук України» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційними скаргами Державної наукової установи «Інститут розведення генетики тварин імені М. В. Зубця Національної академії аграрних наук України» та ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня

2022 року призначити до судового розгляду на 21 вересня 2022 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний