Дата документу 29.08.2022
Справа № 334/9208/21
Провадження № 2/334/1115/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Коваль К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що 01.07.2020 року, в квартирі АДРЕСА_1 , власницею якої є ОСОБА_1 сталося затоплення, шляхом залиття стічними водами та відходами каналізації з верхніх поверхів.

Позивач викликала представників комісії будинкового комітету для складання Акту про залиття і огляд квартири №б/н від 01.07.2020 року.

Згідно Акту причиною затоплення стало недбале ставлення до отвору центральної системи каналізації, розташованому у квартирі АДРЕСА_2 , який халатно залишили без заглушки працівники, найняті для виконання ремонтних робіт в квартирі відповідачів.

В результаті залиття пошкоджено майно позивача, значної шкоди завдано кухонним меблям, побутовій техніці, зіпсовано стелю та стіни кухні. В результаті залиття в квартирі був нестерпний сморід, тому позивач була вимушена разом з двома малолітніми дітьми та чоловіком, покинути помешкання та терміново шукати тимчасове житло для своєї сім`ї.

Після залиття в квартирі терміново потрібно було професійне усунення наслідків затоплення. Так, 01.07.2020 року позивач звернулася до ФОП ОСОБА_4 для отримання послуг з прибирання. За клінінгові послуги сплачено 2500 грн. Повторне прибирання проведено 23.07.2020 року на суму 500 грн., 27.07.2020 року на суму 1500 грн та 17.04.2020 на 500 грн.

Після залиття в квартирі необхідно робити ремонт. Так, 07.07.2020 року, ФОП ОСОБА_5 складено локальний кошторис на будівельні роботи по поточному ремонту квартири у житловому багатоповерховому будинку, за адресою АДРЕСА_3 . Відповідно до складеного кошторису загальна вартість будівельних матеріалів та вартість робіт становить 10 609 грн. Кошторис складено в поточних цінах станом на 20 липня 2020 року.

30.07.2020 року, ПП «АСФ МЕБЕЛЬ» складено дефектну відомість №18-0720 на капітальний ремонт кухонних меблів, зіпсованих внаслідок залиття, відповідно до якої розмір майнової шкоди становить 17 198 грн.

Також позивач зазначає, що їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 60 000 грн.

Відповідачі заперечили проти позовних вимог у повному обсязі, вказавши на те, що дійсно затоплення квартири з вини найманих працівників відповідача-2 мало місце, проте, 01.07.2020, близько 10 години, на мобільний телефон відповідача-2 надійшов дзвінок від голови ОСББ Клієнка Г.Л., який повідомив про надходження скарги власника квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться поверхом нижче. Зі слів голови ОСББ на кухні цієї квартири, з отвору у стелі, де проходить загальна стічна труба, ллється вода, а оскільки причиною цьому можуть бути ремонті роботи, просив розібратися.

З метою усунення будь-яких непорозумінь із сусідами, 01.07.2020 відповідач-2 відвідав квартиру позивача, де йому дозволили пройти у приміщення кухні та переконатись у потраплянні води. На місці відповідач-2 з`ясував, що приміщення кухні знаходиться у стадії ремонту, оздоблення стелі відсутнє, а також переконався, що вода стікала по загальній трубі з отвору у стелі та частково потрапила на кухонну шафу і підлогу. Оскільки потрапляння води дійсно мало місце, відповідач-2 запропонував позивачу усунути спричинені пошкодження, однак попередньо визначити їх обсяг шляхом додаткового огляду за участі мебляра.

Додатковий огляд приміщення кухні проводився за два дні після 01.07.2020 у присутності позивача, її чоловіка на ім`я ОСОБА_6 (повні анкетні дані не відомі) та ОСОБА_7 (спеціаліст-мебляр), під час якого встановлено, що приміщення кухні перебуває у стадії ремонту та не має жодних пошкоджень внаслідок дії води. Кухонні меблі (шафи, полки) корпусного типу явних ознак пошкоджень не мають, однак внаслідок нетривалої дії води окремі елементи можуть деформуватися, а тому вони підлягають заміні.

Надалі, за домовленістю з відповідачем 2, ОСОБА_7 (спеціаліст-мебляр) та за погодженням із позивачем, визначив обсяги робіт з ремонту меблів. Вказане відновлення включало у себе ремонт навісних шаф та заміну фурнітури. Оплата роботи ОСОБА_7 та витратних матеріалів узгоджувалося виключно з відповідачем-2.

На виконання домовленості, ОСОБА_7 проведено закупівлю матеріалів та упродовж двох тижнів виконано ремонт кухонних меблів у квартирі позивача. Вартість всіх послуг із матеріалами оцінено на суму приблизно 3500 грн., які йому були виплачені відповідачем-2. Факт виконання ремонтних робіт та вигляд приміщення кухні додатково було сфотографовано меблярем на мобільний телефон.

У зв`язку із викладеним відповідачі вважають, що повністю врегулювали спір із позивачем, а надані ним докази вже є неналежними. Так, зокрема, відповідачі наголошують на тому, що до позову не долучено висновку експерту, який би засвідчив дійсну вартість ремонту меблів та приміщень, а акт, що засвідчив факт затоплення квартири не містить повного переліку пошкоджень і складений за відсутності відповідачів. Також, відповідачі вказали на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення послуг з прибирання, які надавались ще у квітні 2020 року, тобто до моменту залиття квартири.

Крім цього, договірна ціна ремонту квартири та пошкоджених меблів, узгоджена позивачем з суб`єктами господарської діяльності, не є належним доказом реальних збитків залиття квартири, оскільки договірна ціна є угодою (домовленістю) між двома сторонами, а не доказом реальних збитків від залиття квартири.

Окремо, відповідачі вказують на те, що відповідач-2 є неналежним відповідачем, оскільки на момент спричинення збитків не був ані власником, ані користувачем квартири.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року відкрито провадження справі, яке в подальшому неодноразово відкладалось за заяви представників сторін та з метою забезпечення явки свідків.

В подальшому представники позивача та відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

Позивач - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, серія та номер 2790, виданий 27.05.2019 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М.

Відповідач-1 - ОСОБА_2 станом на 01.07.2020 року була власником квартири АДРЕСА_5 .

Відповідач-2 ОСОБА_3 з 17.12.2020 року є власником квартири АДРЕСА_5 .

Станом на 01.07.2020 року в квартирі АДРЕСА_2 здійснювались ремонтні роботи на замовлення відповідача-2 ОСОБА_3 за усною домовленістю із ОСОБА_2 . Вказане особисто підтвердив сам відповідач-2 у судовому засіданні.

01.07.2020 року, в квартирі АДРЕСА_1 , власницею якої є ОСОБА_1 сталося затоплення, шляхом залиття стічними водами та відходами каналізації з верхніх поверхів.

Причиною затоплення стало недбале ставлення до отвору центральної системи каналізації, розташованому у квартирі АДРЕСА_2 , який халатно залишили без заглушки працівники, найняті для виконання ремонтних робіт в квартирі. Вказане твердження не спростовується і визнається, зокрема й відповідачем-2.

01.07.2020 року складено акт про залиття і огляд квартири. Названий акт складено та підписано ОСОБА_8 (голова ОСББ), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . В акті зафіксовано залиття стічними водами та відходами каналізації кухні квартири АДРЕСА_4 та як наслідок залиття пошкодження стелі, двох суміжних з центральною системою каналізації стін, корпусних меблів, вбудованої та побутової техніки. Відповідно до акту представники квартири АДРЕСА_2 від підпису відмовились.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив суду, що влітку 2020 року на замовлення ОСОБА_3 виготовив та замінив навісні шафи кухні для власників квартири АДРЕСА_4 . За вказану роботу йому сплатив ОСОБА_3 .

Він пояснив, що зробив це оскільки попередні шафи були залиті водою, що в майбутньому могло призвести до їх деформації. Крім того, за його поясненнями після встановлення цих шаф, власники квартири АДРЕСА_4 зауважили про поганий вигляд їхніх кухонних меблів. Однак це було викликано неправильною установкою цих меблів (недостатність розміру елементів кріплення шаф до стіни, яке призвело до провисання окремих елементів), до самої роботи ОСОБА_7 господарі квартири претензій не мали.

Також суду надано локальний кошторис на будівельні роботи, який складений ФОП ОСОБА_5 . Відповідно до вказаного кошторису загальна вартість робіт з ремонту у квартирі АДРЕСА_4 складає 10 609 грн.

Згідно із дефектною відомістю, яка складена ПП «АСФ Меблі» від 30.07.2020 року вартість ремонту кухонних меблів складає 17 198 грн.

Крім того, суду надані копії товарних чеків, виданих ФОП ОСОБА_12 від 17.04.2020, 01.07.2020, 23.07.2020 та 27.07.2020 на загальну суму у 5000 грн. Названі витрати, за твердженням позивача, вона вимушено понесла на прибирання у квартирі після її затоплення.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про належність та допустимість наданого позивачем акту про залиття і огляд квартири від 01.07.2020 року, оскільки він дійсно підтверджує сам факт залиття, який не заперечується до речі й сторонами, і містить загальний опис пошкоджень. Водночас детальний опис збитків вже зроблений іншими фахівцями і будь-яких доказів того, що, наприклад, стіна чи кухонні меблі були пошкоджені за інших обставин, ніж залиття водою суду не надано.

За загальним правилом відповідальність за завдану шкоду несе саме заподіювач цієї шкоди. Судом встановлено, що на момент залиття квартира АДРЕСА_5 знаходилась у власності відповідача-1, проте ремонтні роботи в ній здійснювались за вказівкою та на замовлення відповідача-2, який в подальшому й оформив право власності на неї і ремонт в ній робив для себе.

За таких обставин та ураховуючи те, що сам факт залиття і те, що його спричинили необережні дії будівельників у квартирі АДРЕСА_2 ніким із сторін не оспорюється, суд дійшов висновку, що відповідальність за спричинену шкоду має нести саме відповідач-2, як її заподіювач.

Приймаючи до уваги те, що у справах про відшкодування шкоди згідно із частиною другою статті 1166 ЦК України обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач, суд дійшов висновку, що вина відповідача-2 у нанесенні матеріальних збитків, пов`язаних із залиттям квартири позивача, є доведеною та підтверджена належними доказами.

Обґрунтовуючи розмір завданої матеріальної шкоди, позивач посилається на:

1) локальний кошторис на будівельні роботи від 20.07.2020 року, який складений ФОП ОСОБА_5 ;

2) дефектну відомість від 30.07.2020 року, яка складена ПП «АСФ Меблі»;

3) товарні чеки, видані ФОП ОСОБА_12 .

Суд, оцінивши перелічені документи у сукупності з іншими доказами, наявними у матеріалах справи та показами свідків, вважає належним та допустим лише локальний кошторис на будівельні роботи від 20.07.2020 року, який засвідчує розмір витрат, які має понести позивач для ремонту приміщення кухні. Проте, судом не встановлено на підставі наданих доказів чи це вже здійснена (оплачені) витрати позивача або ж він має їх понести у майбутньому.

Стосовно дефектної відомості на капітальний ремонт кухонних меблів, то суд відхиляє цей доказ, оскільки інформація зазначена в ньому суперечить показам свідка ОСОБА_7 , який вказав на те, що виготовив нові шафи замість пошкоджених та водночас виявив загальний недолік вже встановлених меблів.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вказані у дефектній відомості пошкодження безпосередньо є наслідками саме затоплення.

Також суд критично ставиться до документів стосовно прибирання квартири, адже, по-перше, відповідачі правомірно вказали на те, що один чеків датований 17.04.2020 року, хоча затоплення сталось 01.07.2020 року, а, по-друге, з наданих документів неможливо достеменно встановити чи виконав позивач ремонт своєї квартири після залиття та у чому полягала необхідність здійснювати прибирання тричі (після дати затоплення).

За таких обставин суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 суми матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає про те, що відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Як роз`яснено в п. 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

В пункті № 10 зазначеної постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд погоджується із доводом позивача стосовно того, що затоплення квартири і пошкодження майна спричиняє особі-власнику моральні страждання і відповідно вони мають бути компенсовані. Проте, ані позовна заява, ані пояснення представників позивача не містять відомостей про те, чи здійснений вже ремонт у квартирі позивача, тобто чи дійсно позивач із сім`єю мала переїжджати до іншої оселі.

Також суд приймає до уваги те, що на момент затоплення ремонт у квартирі позивача ще не було завершено і враховує факт суперечливої поведінки позивача в частині пояснень стосовно намірів та дій відповідача-2 з позасудового врегулювання спору, у тому числі, шляхом залучення відповідних спеціалістів, і вважає за справедливе стягнення з відповідача-2 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Згідно із приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, представник позивача у судовому засіданні подав суду акт виконаних робіт щодо надання правової допомоги у цій справі позивачам у розмірі 6000 грн., які просила суд стягнути на користь позивачів.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові № 820/479/18 від 10.06.2021 року зазначив, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У судовому засіданні суду не надано документального підтвердження фактичної оплати витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 10 609 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн., а всього 11 609 (одинадцять тисяч шістсот дев`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 337 (триста тридцять сім) гривень 95 копійок.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.09.2022 року.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін