Провадження № 2-з/761/961/2022
У Х В А Л А

31 серпня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,

встановив:

В серпні 2022 року позивач звернувся із вказаним позовом до Шевченківського районного суду м. Києва.

Предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 31316 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 850509,00 грн., 3% річних 41976,00 грн., а також пеня у розмірі 280116,00 грн.

30.08.2022 року від позивача на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на праві власності.

У відповідності до ч. 6 ст. ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Однак, вказана вимога залишилась поза увагою заявника.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою сплачується судовий збір із розрахунку 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку матеріали справи містять квитанцію ID 7310-8921-5447-6685 від 18.08.2022 року про сплату судового збору за заяву про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн. Проте, як встановлено суддею з матеріалів справи, квитанція ID 7310-8921-5447-6685 від 18.08.2022 року була зарахована до сплати за подання заяви про забезпечення позову в рамках цивільної справи №761/16175/22, провадження №2-з/761/930/2022.

У зв`язку із вищевикладеним, суддя дійшов висновку про те, що матеріали справи в №761/16175/22, провадження №2-з/761/961/2022 не містять доказів сплати судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У відповідності до ч.9 ст. 185 ЦПК України, правила щодо залишення заяви без руху не застосовуються до заяв про забезпечення позову, а тому суд дійшов висновку про те, що вказана заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 151, 153, 185, 353 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: