Справа №521/6732/21
Провадження №2/521/590/22
31 серпня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретарів: Черненко Я.О., Івчук К.І,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 10.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов обґрунтований наступними обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що дитина проживає разом із ним за адресою його фактичного проживання, та знаходиться на його утриманні. Мати дитини допомоги на її утримання не надає, тому позивач вимушений звернутися до суду.
Позивач та його представник у відкрите судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив на позовну заяву не подавала.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної у письмовій заяві, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 15 СК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
В період шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.12.2012 року.
Встановлено, що сторони проживають окремо, діти залишилися проживати разом із матір`ю.
Позивач зазначає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із ним за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надає суду Акт обстеження умов проживання від 17.03.2021 року, завіреного начальником Служби у справах дітей Таїровської селищної ради.
Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки для забезпечення достатнього рівня її життя та розвитку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У частині четвертій статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини (стаття 141 СК України).
Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними згідно з частинами першою, другою статті 161 СК України може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
За даними офіційного сайту судової влади вбачається наступне.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2014 року по справі №522/8405/14-ц шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000,0 гривень щомісячно, починаючи з 16.05.2014 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю. Вказане рішення набрало законної сили.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2021 року по справі №509/593/21 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про відібрання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про зміну місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, в частині зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про зміну місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів залишити без розгляду.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03.02.2022 року Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2021 року по справі №509/593/21 залишено без змін.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2021 року по справі №509/593/21 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про відібрання дитини задоволено. Вирішено відібрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_1 та передати її матері ОСОБА_2 .

Тобто, судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2014 року по справі №522/8405/14-ц місце проживання ОСОБА_3 визначено з матір`ю, відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України є обов`язковими для виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 3 ст. 181 СК України, відповідно до яких аліменти присуджуються за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки місце проживання малолітньої дочка сторін визначено з відповідачем.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268, 280 ЦПК України ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2022 року.

Суддя: Ю.В. Тополева