Справа № 758/4014/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Бурдун М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів Осьмака А.В ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Осьмака Андрія Васильовича до ОСОБА_3 про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням та вселення в житлове приміщення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Осьмака А.В. звернулися до суду із зазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживали до кінця 2015 року - початку 2016 року. Вказана квартира належить позивачам на праві спільної власності разом з братом ОСОБА_3 (далі - відповідач).

Однак, позивачка ОСОБА_1 починаючи з 2015 року і по теперішній час, а позивачка ОСОБА_4 з 2017 року, у належній їм квартирі не проживають, у зв`язку з наступними обставинами.

Змінити місце проживання змусило позивачів те, що їх брат-відповідач, розлучившись в 2015 році зі своєю дружиною та переїхавши жити до них в квартиру АДРЕСА_2 , почав постійно створювати нестерпні умови проживання, а саме: перешкоджав користуватись кухнею, ванною кімнатою, туалетом, постійно ображав, погрожував вчиненням насильницьких дій та фізичною розправою, психологічно тиснув на позивачів, а також на їх дітей та провокував постійно чоловіка позивачки ОСОБА_4 на конфлікти.

Окрім того, відповідач постійно приводив до їх спільної квартири «сумнівних» особистостей, з якими розпивав спиртні напої, як в денний, так і в нічний час, при цьому вони шумно себе поводили, створював перешкоди у належному їм користуванні житловим приміщенням, зокрема кухнею, ванною кімнатою тощо, чим створював для позивачів нестерпні умови проживання.

Після того, як позивачки виїхали з квартири до інших найманих помешкань в місті Києві через постійний психологічний тиск, у зв`язку з фізичними погрозами з боку відповідача, побоюючись за власні життя та здоров`я, останній самовільно змінив замки до вхідних дверей квартири. На прохання позивачів надати ключі від квартири або ж впустити до квартири відповідач відмовляє у грубій формі й при цьому постійно погрожує фізичною розправою, при тому що значна частина особистих речей позивачок залишились в квартирі, чим створює перешкоди у користуванні належним їм житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Позивачі просять зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 та вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в житлове приміщення - АДРЕСА_2 , стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник Осьмак А.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив судові витрати по справі покласти на позивачів.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 23.06.2008, виданого Відділом приватизації житла управління з питань майна Подільської у м. Києві райдержадміністрації, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної (сумісної) власності ОСОБА_5 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в рівних долях.

Згідно з копією договору дарування 1/5 частки квартири від 21.11.2016, серії НВІ № 082569, ОСОБА_7 передала, а ОСОБА_4 прийняла безоплатно у власність 1/5 частку квартири за номером АДРЕСА_2 .

Згідно даних з довідок про реєстрацію місця проживання за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА, а також копії паспортів громадянин України ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 155 Житлового кодексу УРСР, власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням.

Відповідно до статті 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що перебуває у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Стаття 405 Цивільного кодексу України встановила, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 156 Житлового кодексу УРСР члени сім`ї власника житлового приміщення, які проживають разом з ним в приміщенні, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником такого приміщення, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що відповідач чинить перешкоди позивачам у користуванні житловим приміщенням, яке належить їм на праві приватної спільної сумісної власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Осьмака А.В. до ОСОБА_3 про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням та вселення в житлове приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесення позивачами судових витрат підтверджується квитанціями про сплату судового збору № 24 від 25.05.2022 у сумі 496,20 грн., та № 23 від 25.05.2022, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.

Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів витрати по сплаті судового збору у сумі 248,10 грн, на кожну позивачку, та повернути кожній позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме по 248,10 грн, кожній.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Осьмака Андрія Васильовича до ОСОБА_3 про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням та вселення в житлове приміщення - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у праві користування та розпорядження власністю, а саме житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 , шляхом вселення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у зазначене житлове приміщення та передачі ключів від нього.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 коп.

Управлінню Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 248, 10 грн., згідно з квитанцією № 23 від 25.05.2022 у АТ «Ощадбанк», на рахунок ГУК у Київ, Подільський р-н/22030101(ЄДРПОУ отримувача 37993783, МФО отримувача 899998).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у сумі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 копійок.

Управлінню Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 248,10 грн, згідно з квитанцією № 24 від 25.05.2022 у АТ «Ощадбанк», на рахунок ГУК у Київ, Подільс р-н./22030101(ЄДРПОУ отримувача 37993783, МФО отримувача 899998).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 ;

- позивачка - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2 ;

- відповідач - ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя Д. В. Петров