Єдиний унікальний номер 725/2835/22
Номер провадження 2/725/379/22
06.09.2022 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці
головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.
при секретарі Шевчук Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул.Набережна Перемоги, 50 м.Дніпро) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаними вище позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.01.2016 ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредиту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Однак ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 836,63грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Оскільки відповідачі у встановлений законом строк не відмовилися від прийняття спадщини, вважає, що вони є правонаступниками майна та обов`язків померлого ОСОБА_3 .
У зв`язку із цим, просив суд солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.01.2016 у розмірі 9836,63грн., з яких 9440,72грн. - заборгованість за тілом та за простроченим тілом кредиту; 395,91грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Також стягнути солідарно з відповідачів понесений позивачем сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду.
Справа слухалась у відсутність представника позивача, який в судове засідання не з`явився. Надав заяву, у якій просив судове засідання провести у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки не повідомили, відзиву на позов, жодних заяв та клопотань до суду не подали.
Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку:
Так, судом встановлено, що 15.01.2016 між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с19-75.).
ОСОБА_3 поставив свій підпис у заяві позичальника, погодившись з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит на платіжну карту відповідача.
Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Нормою ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Так, відповідно Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписавши відповідну заяву, ОСОБА_3 погодився з умовами і правилами надання банківських послуг, тим самим уклав договір та отримав кредит.
Таким чином, між позивачем та ОСОБА_3 виникли кредитно-договірні відносини.
У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.
Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Разом з тим, ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав.
Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 28 січня 2020 року Чернівецьким міським відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.81).
Згідно розрахунку за кредитним договором, станом на дату смерті позичальника ОСОБА_3 перед Банком за кредитним договором №б/н від 15.01.2016 існує заборгованість у розмірі 9836грн. 63коп., з яких 9440,72грн. - заборгованість за тілом та за простроченим тілом кредиту; 395,91грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.8-17).
Так, звертаючись до суду з даним позовом, представник Банку посилається на те, що відповідачі є спадкоємцями позичальника ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, так як постійно проживали разом із ним на час відкриття спадщини, тож мають сплатити заборгованість за кредитним договором, яка увійшла до складу спадщини.
Проте, на думку суду, вказаний позов до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є необґрунтований та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч. 2 ст. 1281 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України)
Відповідно до пункту 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року, з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.
У відповідності до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, представником позивача на надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями померлого ОСОБА_3 та що розмір спадкової маси покриває заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором від 15.01.2016.
Більше того, із копії матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 була заведена за претензією кредитора АТ КБ «Приватбанк». Жодні особи, в тому числі і відповідачі, із заявами до державної нотаріальної контори з питань оформлення спадщини та видачі їм свідоцтва про право на спадщину не зверталися. (а.с.107-121).
При цьому, суд вважає, безпідставними посилання представника позивача з приводу того, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийняли спадщину так як проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено відповідний порядок прийняття спадщини саме для спадкоємців, а не для будь-яких осіб, які були зареєстровані з померлою особою за однією адресою на час її смерті.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність належних, достатніх та достовірних даних про те, що відповідачі є спадкоємцями майна позичальника за законом чи за заповітом та відповідно прийняли спадщину, у зв`язку із чим приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Разом з тим, позивач не позбавлений права в подальшому звернутися до суду із даним позовом, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства, нотаріус зобов`язаний повідомити кредитора про звернення до нотаріальної контори спадкоємців майна боржника ОСОБА_3 з метою оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір з відповідачів стягненню не підлягає.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 550, 625, 1050, 1054,1218,1220,1281,1282 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
У задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич