Справа № 192/323/22
Провадження № 2/192/315/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Тітової О.О.,

за участю секретаря Біжко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований за реєстровим №80783 від 12 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 17384,45 грн. таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору 992,40 грн. за забезпечення позову 496,20 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, в лютому 2022 року від працедавця стало відомо, що ним отримано від приватного виконавця Макаренко А.С. постанову про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадженні В 67938987 при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. №80783 від 12.06.2021 про стягнення з неї-позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 17384,45 грн. Довідавшись про це, вона звернулась до адвоката за правовою допомогою та уклала з адвокатом договір. На запити адвоката було надано матеріали виконавчого провадження, відкритого на виконання оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса. Вважає, що виконавчий напис винесений з порушенням вимог чинного законодавства, тому він не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір вона не укладала, договір за яким стягнено заборгованість не є нотаріально посвідченим, заборгованість стягнена поза межами строків визначених законом, заборгованість не є безспірною, відсутні докази підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором та підстави для звернення за вчиненням виконавчого напису відповідачем не підтверджені. Просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Ухвалою суду від 24 лютого 2022 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні, відкритому на підставі оспорюваного виконавчого напису.

Ухвалою суду від 23 березня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Позивачем суду подано заяву про розгляд справи у її та представника відсутність.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, представника до суду не направив, відзив на позов не подав.

Відповідно до ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених учасників справи без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської Області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий запис № 80783 про звернення стягнення з громадянина (ки) України, яким (якою) є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Петриківка Солонянського р-ну Дніпропетровської обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце роботи невідоме, який (-а) є боржником за Кредитним договором №1487/508С від 17 липня 2008 року, укладеним з Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 19357489, правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 306 від 12 листопада 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами ВФ/01 від 08 квітня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, буд.5Б, далі іменований Стягувач, заборгованість за кредитним договором 1487/507С від 17 липня 2008 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 квітня 2021 року по 25 травня 2021 року. Загальна сума, що підлягає стягненню 17384,45 грн.

17 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67938987 на підставі виконавчого напису № 80783, виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 17384,45 грн. в цей же день приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Позивачем суду надано кредитний договір №1487/508С, укладений ОСОБА_1 з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 17 липня 2008 року. Відомості щодо нотаріального посвідчення кредитного договору від 17.07.2008 відсутні.

Відповідно до п.1.1 договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 18000 грн. строком на 18 місяців з 17 липня 2007 р. до 15 січня 2010 р. зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 33% річних на інші споживчі цілі.

Постановою приватного виконавця Макаренко А.С. від 28.12.2021 у виконавчому провадженні звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку вона отримує у Відділі освіти виконавчого комітету Солонянської селищної ради.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»),

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься в Главі 14 Закону та Главі 16 розділу II Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»),

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вирішуючи спір суд виходить з того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення заборгованості за кредитним договором документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку також перевірити чи вчинено виконавчий напис у межах строків давності.

В оспорюваному виконавчому написі №80783 від 12.06.2021 приватний нотаріус посилався на пункт 2 Переліку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 щодо доповнення Переліку новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Відтак норма п.2 Переліку на яку посилався у виконавчому написі приватний нотаріус, застосуванню не підлягає, оскільки була визнана незаконною та нечинною.

Тобто, на сьогоднішній день, як і на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 12.06.2021 редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Як встановлено судом кредитний договір №1487/507С від 17 липня 2008 року, укладений між АТ «БРОКБІЗНЕСЮБАНК» та ОСОБА_1 нотаріально посвідчений не був.

Крім того,частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитним договором визначено, що повернути кредит та сплатити всі належні платежі позивач мав до 15.01.2010 року.

Згідно виконавчого напису №80783 від 12.06.2021 заборгованість ОСОБА_1 становить 16734,45 грн. стягнена за період з 08.04.2021 по 25.05.2021 та складається з: 16620,87 грн. заборгованості за сумою кредиту; 113,58 грн. простроченої заборгованості за відсотками. Також з ОСОБА_1 стягнуто 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що визначена у виконавчому написі як така, що підлягає до стягнення з ОСОБА_1 17384,45 грн.

Розрахунку заборгованості позивача на вказану у виконавчому написі сумі та періоді за всіма її складовими приватному нотаріусу надано не було, як не було надано такого розрахунку і суду.

Доказів відступлення прав вимоги за кожним із відповідних договорів приватному нотаріусу надано не було, як не було надано таких доказів і суду.

Суд позбавлений можливості встановити набуття права та суми вимоги до позивача ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема щодо кредитного договору №1487/508С від 17.07.2008 укладеного між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_1 . За таких обставин заборгованість ОСОБА_1 в сумі 16734,45 грн. не може вважатись безспірною.

Крім того, заборгованість стягнена за період 08.04.2021 по 25.05.2021 в той час як договір укладався по 15.01.2010 року, отже підстави вважати, що виконавчий напис вчинено в межах визначених законом строків, з огляду на відсутність підтвердження суми вимоги первісного кредитора, відсутні.

Крім того, всупереч встановленого порядку приватному нотаріусу не було надано доказів відправлення на адресу позивача письмової вимоги про погашення заборгованості перед будь-яким із кредиторів. Не надано такого документа і суду.

За приписами ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача суду не надав.

Враховуючи, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, заборгованість розрахована поза межами строків, визначених договором, доказів відступлення права вимоги на вказану у виконавчому написі суму та доказів надіслання вимоги про погашення заборгованості приватному нотаріусу не було надано, суд вважає, що правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні.

Зазначений висновок узгоджується з висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються інших сторін, проте за характером є тотожними.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №80783 від 12.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 17384,45 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем також заявлено вимоги про розподіл судових витрат, зокрема сплаченого судового збору 992,40 грн. за забезпечення позову 496,20 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження складу та розміру витрат позивача, пов`язаних з оплатою правової допомоги, тому в стягненні 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу суд відмовляє за недоведеністю.

Отже, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з урахуванням заяви про забезпечення позову 1488,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 89, 133, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований за реєстровим №80783 від 12 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 17 384,45 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 13.09.2022.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження, 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, буд.5-Б .

Суддя О.О. Тітова