Ухвала

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 128/3044/21

провадження № 61-7292ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення, скасування наказу про звільнення, нарахування та виплату несплаченої заробітної плати при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до районного суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) про визнання незаконним звільнення, скасування наказу про звільнення, нарахування та виплату несплаченої заробітної плати при звільненні.

Просила суд визнати незаконними дії відповідача щодо безпідставного її звільнення за наказом № 8 від 15.09.2021 р. за п. 3 ст. 40 КЗпП України та поновити її на посаді, зобов`язати відповідача скасувати його та протягом 3-х календарних днів з вступу в силу рішення суду видати новий наказ про її звільнення з посади продавця за п. 3 ст. 38 КЗпП України, а також зобов`язати відповідача здійснити повний розрахунок з нею за період з 10.05.2021 року по день звільнення та стягнути з відповідача дані кошти за вирахуванням податків та зборів на її користь.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2022 року,залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 28 червня

2022 року, позов задоволено частково. Визнано незаконними дії ФОП ОСОБА_2 щодо звільнення ОСОБА_1 згідно наказу № 8 від 15 вересня 2021 року на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України та скасовано цей наказ.Поновлено ОСОБА_1 на посаді продавця ФОП ОСОБА_2 . Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 22 071,02 грн з подальшим вирахуванням податків та загальнообов`язкових платежів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

27 липня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 червня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заробітної плати.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк, зокрема, для подання касаційної скарги у новій редакції, у якій необхідно зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

На виконання вимог наведеної ухвали Верховного Суду 23 серпня 2022 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу у новій редакції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від

19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув уточнену касаційну скаргу подану ОСОБА_1 від 23 серпня

2022 року та встановив, що зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету спору, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від

02 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 червня

2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення, скасування наказу про звільнення, нарахування та виплату несплаченої заробітної плати при звільненні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат