Постанова

Іменем України

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 570/2144/18

провадження № 61-767св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Обарівська сільська рада Рівненського району,

треті особи: Обарівський ліцей Рівненської районної ради Рівненської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна землевпорядна компанія»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М., Шимківа С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст вимог позовної заяви

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обарівської сільської ради Рівненського району, треті особи: Обарівський ліцей Рівненської районної ради Рівненської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна землевпорядна компанія» (далі - ТОВ «Західна землевпорядна компанія»), про визнання протиправним та скасування рішення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору купівлі продажу від 24 жовтня 2008 року № 3296 він придбав приміщення банно-прального комбінату загальною площею 354 кв. м у АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 лютого 2011 року № 292 ОСОБА_1 придбав у Обарівської сільської ради земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0,28 га для реконструкції придбаного раніше банно-прального комбінату під виробниче приміщення. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом серії ЯК 3250810 від 06 жовтня 2011 року.

Водопостачання належних йому приміщень банно-прального комбінату здійснюється через питний водопровід згідно з технічними умовами Рівненського райсількомунгоспу від 10 лютого 2002 року та договору про водопостачання від 18 березня 2009 року № 17 від котельної, розташованої на території земельної ділянки, що перебуває в користуванні Обарівського ліцею Рівненської районної ради.

Рішенням Обарівської сільської ради від 05 жовтня 2015 року № 820 «Про розгляд заяви» затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Обарівській загальноосвітній школі Рівненської районної ради Рівненської області площею 3,2648 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі громадського призначення) в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:007:0968.

Зазначав, що земельні ділянки уздовж підземних водоводів та підземної кабельної лінії електрозв`язку є охоронними зонами.

Враховуючи відсутність відображення та встановлення охоронних зон земельної ділянки, що передана в постійне користування Обарівському ліцею Рівненської районної ради, його права як власника існуючих комунікацій порушені відповідачем.

Він втратив можливість обслуговування існуючих водопроводу та підземної кабельної лінії 0,4 кВт, які проходять через цю земельну ділянку, а також фактично позбавлений доступу до водопроводу та кабельної лінії, оскільки при прийнятті відповідачем оскарженого рішення водопровід та кабельна лінія, а також охоронні зони не були встановлені, хоча розташовані на земельній ділянці, яка передана в постійне користування Обарівському ліцею Рівненської районної ради, яка не є власником цих мереж.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати рішення Обарівської сільської ради від 05 жовтня 2015 року № 820 «Про розгляд заяви».

Короткий зміст рішення та постанов судів попередніх інстанцій

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Обарівської сільської ради від 05 жовтня 2015 року № 820 «Про розгляд заяви» щодо затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Обарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Рівненської районної ради Рівненської області площею 3,2648 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі громадського призначення) в АДРЕСА_2 . Кадастровий номер :02:007:0968.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що проєкт землеустрою щодо відведення у постійне користування Обарівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Рівненської районної ради Рівненської області не відповідає вимогам статті 50 Закону України «Про землеустрій», оскільки не містить відображення підземної кабельної лінії електропередачі 0,4 кВ, яка проходить через зазначену земельну ділянку від ЗТП 416 у селі Обарів до виробничих приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , та водопроводу, а також встановлених для них охоронних зон.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року апеляційні скарги Обарівської сільської ради Рівненського району та Обарівського ліцею Рівненської районної ради Рівненської області задоволено.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2020 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

- захист прав та інтересів суд здійснює у випадку їх порушення, а не імовірності порушення у майбутньому. Судом не встановлено правомірності облаштування (спорудження) підземної кабельної лінії 0,4 кВ, яка пролягає від ЗТП-416 через земельну ділянку Обарівської ЗОШ І-ІІІ, оскільки із матеріалів справи вбачається, що вказана лінія споруджена невідомими особами задовго до набуття у власність позивачем будівлі банно-прального комбінату, а також зазначена лінія ніде не обліковується. Інформація в генплані Обарівської сільської ради щодо підземної кабельної лінії 0,4 кВ не відображена. Сама по собі технічна документація - робочий проєкт підземної лінії електропередачі 0,4 кВ, яка розроблена позивачем у 2012-2014 роках не свідчить про набуття ним у власність цього об`єкту;

- доводи позивача щодо порушення оскаржуваним рішенням його права на створення нормальних умов експлуатації електричної мережі, водопроводу забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи;

- позивач не довів, яке саме його суб`єктивне цивільне право (інтерес) було порушене, не визнане чи оспорене, оскільки він не є ні власником, ні землекористувачем спірної земельної ділянки. Крім того, земельна ділянка позивача та земельна ділянка школи не межують між собою, що підтверджується випискою (планом, схемою) земельної ділянки третьої особи із зазначенням меж суміжних землекористувачів та меж зон обмежень та сервітутів, складеним ТОВ «Західна землевпорядна компанія», згідно з договором № 385/08 від 08 серпня 2013 року.

Аргументи учасників

Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги

У січні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та її уточненій редакції зазначає, що:

- на час будівництва кабельної електролінії 0,4кВт земельна ділянка належала до земель громадської та житлової забудови радгоспу «Здобуток Жовтня». Апеляційний суд вказав неправдиві відомості про те, що вказана лінія споруджена невідомими особами та ніде не обліковується. Підземна кабельна лінія перебуває на балансі позивача та заключений договір на оперативно-технічне обслуговування з ПрАТ Рівнеобленерго від 29 вересня 2016 року № 40060339. Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, посилався на ту обставину, що в Генплані Обарівської сільської ради підземна кабельна лінія 0,4 кВт не відображена. Однак Генплан Обарівської сільської ради судами першої та апеляційної інстанцій не був досліджений як доказ;

- водопостачання належних позивачу приміщень здійснюється водопроводом, який є його власністю, та підключений до сільського водопроводу в оглядовому колодязі на території Обарівської загальноосвітньої школи (тепер ліцей) відповідно до технічних умов на водопостачання від 10 лютого 2012 року № 15, який проходить через земельну шкільну ділянку до приміщень позивача. У проєкті землеустрою земельної ділянки, яка передана у постійне користування Обарівській загальноосвітній школі (тепер ліцей) не відображений існуючий водовід, який проходить відповідно до технічних умов від 10 лютого 2012 року № 15 до сільських мереж, точкою приєднання є засувка в оглядовому колодязі перед приміщенням котельні на території Обарівської загальноосвітньої школи та проходить до виробничих та торгових приміщень, які належить позивачу. Всі ці комунікації не відображені в проєкті землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування Обарівського ліцею та не встановлені на них санітарні зони та обмеження, що є грубим порушенням;

- у проєкті землеустрою земельної ділянки, переданої у постійне користування Обарівській загальноосвітній школі, не відображений водовід, який відповідно до технічних умов водопостачання від 10 лютого 2012 року № 15 проходить від оглядового колодязя перед приміщенням котельної Обарівської загальноосвітньої школи, що порушує права позивача на надійну експлуатацію існуючого водоводу, безпеку на якість питної води, охорону від пошкодження чи забруднення та безперешкодного доступу без попередження для ліквідації аварії на водоводі.

Короткий зміст відзиву

У травні 2021 року до Верховного Суду від Городоцької сільської ради, яка є правонаступником Обарівської сільської ради, надійшов відзив, у якому її представник зазначає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а всі її доводи ґрунтуються лише на припущеннях. Вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскарженим рішенням сільської ради не порушуються права позивача, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст відповіді на відзив

У травні 2021 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив Городоцької сільської ради, у якій він вказує, що підземна кабельна лінія 0,4 кВ та водопровід призначені для обслуговування будівлі та становлять одне ціле з ним, а тому відповідно до статті 186 ЦК України є приналежністю головної речі, мають слідувати за нею, що виключає можливість розглядати їх як окремий об`єкт права власності. Законом не передбачено самостійне відчуження інженерних споруд, які складають єдине ціле з приміщенням, та визнання права власності на такі споруди. У зв`язку з наведеним безпідставними є посилання сільської ради про те, що права позивача не порушуються.

Короткий зміст відзиву

У травні 2021 року до Верховного Суду від Обарівського ліцея Рівненської районної ради Рівненської області надійшов відзив, у якому його представник наголошує на необґрунтованості доводів касаційної скарги, які спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову.

Короткий зміст пояснень

У вересні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло пояснення, у якому він зазначає, що апеляційний суд не взяв до уваги: що інших джерел водопостачання та електропостачання приміщення банно-прального комбінату в АДРЕСА_1 та побудованого продовольчого магазину немає і відсутня можливість зробити це в обхід Обарівського ліцею; технічні умови на електропостачання від 18 квітня 2011 року по існуючій окремій підземній трасі кабельної електролінії 0,4 кВт та технічні умови на водопостачання від 10 лютого 2012 року по існуючому окремому водопроводу; що позивач до ухвалення рішення відкрито, добросовісно користувався підземною трасою кабельної електролінії 0,4 кВт та існуючим окремим водопроводом більше десяти років та вчасно сплачував комунальні платежі відповідно до договору електропостачання від 24 листопада 2008 року № 1-2/980 та договору на водопостачання від 18 березня 2009 року.

У грудні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло пояснення, у якому він зазначає, що він отримав копію карти інженерних споруд та комунікацій села Обарів, що є додатком до Генерального плану села Обарів Рівненського району, і саме на цю карту, яка не була досліджена та відсутня в матеріалах справи № 570/2144/18 посилався апеляційний суд, вказуючи, що існуюча підземна траса кабельної електролінії 0,4 кВт, яка проходить від ЗТП-416 на території Обарівської загальноосвітньої школи (тепер ліцей) через сусідню земельну ділянку до банно-прального комбінату в АДРЕСА_1 та існуючий водопровід банно-прального комбінату, який проходить від оглядового колодязя на території Обарівської загальноосвітньої школи (тепер ліцей) (точка приєднання відповідно до технічних умов від 10 лютого 2012 року № 15) до приміщення банно-прального комбінату, про які інформація на карті не відображена.

У квітні 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло пояснення, у якому він посилається на те, що для нього утримувати власність є непосильним тягарем, крім утримання будівель та території, він щомісяця платить податок у великому розмірі. Своїм рішенням апеляційний суд зняв відповідальність з користувача земельною ділянкою за дотримання зони охорони кабельної електролінії, яка не встановлена, та санітарної зони водопроводу. В разі випадкового чи навмисного пошкодження інженерних мереж користувач земельної ділянки не буде нести відповідальність та відшкодування, має право не допустити на свою земельну ділянку для ліквідації аварії чи надзвичайної ситуації, що є незаконним.

У вересні 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло пояснення, у якому він зазначає, що після того як у проєктних документаціях були невідображені інженерні мережі та комунікації будівель, що є власністю позивача, відповідачі пошкодили мережі та призвели їх до стану непридатності що вказує на те, що всі ці дії були зазделегідь спланованими та навмисними. На сьогоднішній день виробниче приміщення через порушення права на надійне та безпечне електропостачання і водопостачання Обарівської сільською радою (тепер - Городоцька ОТГ) приведе до стану непридатності. Він позбавлений можливості використовувати приміщення за цільовим призначенням для ведення підприємницької діяльності, не може здати в оренду чи продати виробничі, складські торгові приміщення, оскільки вони втратили ціну (неліквідні).

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі; витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження у складі колегії із п`яти суддів.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги, серед іншого, містять підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 346/3524/16-а, від 28 листопада 2018 року у справі № 820/4439/17.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що на підставі договору купівлі продажу від 24 жовтня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3296, ОСОБА_1 придбав будівлю банно-прального комбінату загальною площею 354 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

23 жовтня 2012 року рішенням Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 397 ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2569 га, кадастровий номер :02:007:0767, цільове призначення для реконструкції банно-прального комбінату під виробниче приміщення, що підтверджено державним актом від 21 грудня 2012 року серії ЯМ № 170356.

19 серпня 2013 року Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області прийнято рішення № 526 «Про розгляд заяви», яким надано дозвіл на складання проєкту відведення земельної ділянки в постійне користування Обарівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти орієнтовною площею 3,26 га за рахунок земель житлової та громадської забудови в селі Обарів.

05 жовтня 2015 року Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області прийнято рішення № 820 «Про розгляд заяви», яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Обарівській загальноосвітній школі Рівненської районної ради Рівненської області площею 3,2648 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі громадського призначення) в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:007:0968. Передано у постійне користування Обарівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Рівненської районної ради земельну ділянку площею 3,2648 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі громадського призначення) в АДРЕСА_2 . Кадастровий номер :02:007:0968.

Відповідно до проєкту землеустрою наявний акт перенесення в натурі (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності згідно до якого на земельній ділянці, яка розташована в АДРЕСА_2 на території Обарівської сільської ради Рівненського району площею 3,2648 га наданої Обарівській ЗОШ І-ІІІ ступенів для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, проходить кабель ВЛ 10 кВ площею 0,0145 та трансформаторна підстанція площею 0,0136 га. На частину земельної ділянки встановлюється сервітут ПАТ «Рівнеобленерго» на право проходу та проїзду транспортними засобами по наявному шляху до трансформаторної підстанції площею 0,1023 га.

Позиція Верховного Суду

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша статті 166 ЗК України).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 166 ЗК України).

Належними відповідачами у справах про визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади про відведення земельних ділянок в постійне користування є особа, якій відведено земельну ділянку в постійне користування та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 350/1862/19 (провадження № 61-5000св21) зазначено, що: «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову».

У справі, що переглядається:

- ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати рішення Обарівської сільської ради від 05 жовтня 2015 року № 820 «Про розгляд заяви», яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та передано в постійне користування Обарівській загальноосвітній школі Рівненської районної ради Рівненської області площею 3,2648 га для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти за рахунок земель житлової та громадської забудови (землі громадського призначення) в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:007:0968;

- ОСОБА_1 пред`явив позов до Обарівської сільської ради Рівненського району, натомість Обарівський ліцей Рівненської районної ради Рівненської області залучений до участі у справі в якості третьої особи. Клопотань про залучення Обарівський ліцей Рівненської районної ради Рівненської області співвідповідачем позивач не заявляв;

- відсутні підстави для задоволення позову, пред`явленого лише до одного належного співвідповідача.

За таких обставин апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову, проте помилився щодо мотивів такої відмови. Тому оскаржену постанову апеляційного суду належить змінити в мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

З урахуванням необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 350/1862/19 (провадження № 61-5000св21), колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду змінити в мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.

Оскільки оскаржена постанова апеляційного суду підлягає зміні в мотивувальній частині, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року змінити в мотивувальній частині, виклавши її у редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук