Справа № 128/1180/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Часник О.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію: у період з 2008 року по 2013 рік вони із відповідачем проживали разом без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .. Оскільки спільне життя не склалося вони припинили спільне проживання. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, інших утриманців він не має. З огляду на викладене просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 26.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін (а.с. 30).

Ухвалою суду від 10.08.2021 вирішено розгляд справи здійснювати в заочному порядку (а.с. 44).

Заочним рішенням суду від 10.08.2021 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття; допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць (а.с. 45-46).

Ухвалою суду від 15.06.2022 поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 10.08.2021, прийнято до розгляду заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 10.08.2021 (а.с. 63).

Ухвалою суду від 24.06.2022 заочне рішення суду від 10.08.2021 скасовано, справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання (а.с. 73-74).

Ухвалою суду від 27.06.2022 витребувано з Відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області інформацію щодо реєстрації народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відомості щодо підстав зазначення інформації про батька дитини (а.с. 79).

Ухвалою суду від 27.06.2022 задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67117375 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.08.2021 (а.с. 80-81).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просила його задоволити. Додатково на запитання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Часник О.Д. вказала, що раніше вона перебувала у шлюбі та при його розірванні залишила прізвище ОСОБА_4 . Тобто, із відповідачем вони мають однакові прізвища « ОСОБА_4 », але не є подружжям або родидачи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, з`явилася його представник адвокат Часник О.Д., яка заперечувала щодо задоволення позову, оскільки відповідач перебуває в шлюбі з іншою жінкою та не є батьком дитини позивачки. Відповідно до актового запису про народження дитини позивачки відомості про батька записані зі слів матері. Сторони у справі мають лише однакові прізвища. З огляду на це просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Часник О.Д., дослідивши наявні у матеріалах справи заяви, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка як на підставу своїх позовних вимог вказала на наявне у неї право на отримання аліментів на утримання спільної із відповідачем неповнолітньої дитини, яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, вважає, що дані аліменти мають стягуватись у частці від доходу відповідача, а тому просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання дитини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, через свого представника, заперечує дані обставини, оскільки не вважає себе батьком дитини позивачки, а відомості про батька дитини в актовому записі про народження вказані зі слів матері.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивачки до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини.

Підставою позову є батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №4 від 07.07.2022 дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю вказана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком вказаний ОСОБА_2 . Відомості про батька вказані за заявою матері ОСОБА_1 від 02.02.2009 відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 87-88).

Позивачка ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с. 19, 22).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с. 29) та за вказаною адресою отримував поштову кореспонденцію направлену судом (а.с. 35, 42).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 03.06.1993 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 72).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 126 СК України).

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

З досліджених матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком вказаний відповідач ОСОБА_2 . Разом із тим, відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження підставою запису відомостей про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , слугувала заява матері позивачки ОСОБА_1 від 02.02.2009. Будь яких інших доказів того, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачкою ОСОБА_1 не надано.

Тобто, в даному випадку відсутні підстави, які б визначали право позивачки на отримання від відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином, врахувавши встановлені вище обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивачки.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі ст.141 ЦПК України, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 125, 126, 135, 141, 180 СК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 15.09.2022.

Суддя Л.П. Шевчук