МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"31" серпня 2022 р. Справа №370/1246/22

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., перевіривши на відповідність вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України позовної заяви

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київської області Бучанського району Лисенко Людмила Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

29.08.2022 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя перевіряє, зокрема наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у вказаних статтях, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, встановлено, що вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме:

1) У порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 . При цьому звертаю увагу заявника, що відповідно до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України, у разі, якщо місце реєстрації проживання або перебування відповідача невідоме, в позовній заяві зазначається останнє відоме зареєстроване його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

2) У порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) відповідача ОСОБА_2 . Так, згідно ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), а згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язковим реквізитом виконавчого листа, виданого на підставі, та у чіткій відповідності до судового рішення, також є реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків). Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання можливого судового рішення про задоволення позову, позивачу слід в обов`язковому порядку вказувати у позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, оскільки його відсутність у майбутньому буде підставою для повернення виконавчого документу без виконання. При цьому, у випадку відсутності у позивача такої інформації, вона може бути витребувана судом у порядку та строки, передбачених ст. 84 ЦПК України при відкритті провадження у справі за письмовим клопотанням позивача. Наразі клопотання про витребування ідентифікаційного коду відповідача до позовної заяви не додано, а з власної ініціативи витребувати вказану інформацію суд позбавлений процесуальної можливості. При цьому звертаю увагу позивача, що без зазначення дати народження відповідача (що є ідентифікуючими даними особи) у відповідному клопотанні про витребування доказів, отримання інформації про ідентифікаційний код відповідача є неможливим.

3) У порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначаючи зміст позовних вимог, тобто спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельні ділянки, поряд з тим не зазначає, на які саме земельні ділянки (їх площу, цільове призначення та інші ідентифікуючі дані).

4) У порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві, яка містить вимоги майнового характеру про визнання права власності на спадкове майно, не зазначено ціни позову та відсутні докази на її підтвердження. Так, згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість нерухомого майна згідно законодавства визначається експертним шляхом, зокрема відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», з поданням відповідного звіту про оцінку майна. Вказаний недолік слід усунути, шляхом визначення дійсної вартості спірного нерухомого майна експертним шляхом, станом на час подання зазначеного позову до суду.

5) У порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач, викладаючи обставини, якими обґрунтовує свої вимоги не надає доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема на підтвердження факту, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , залишилось спадкове майно, до якого входить: дві земельні ділянки та житловий будинок по АДРЕСА_1 , та підстави виникнення права власності на вказане майно у спадкодавця.

Одночасно з викладеним, звертаю увагу позивача, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Докази, що не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 83 ЦПК України).

У випадку ж неможливості самостійно надати докази, вони можуть бути витребувані судом у порядку, передбачених ст. 84 ЦПК України при відкритті провадження у справі за письмовим клопотанням позивача, яке має бути оформлене окремим процесуальним документом. Крім того, таке клопотання повинно бути подане разом з поданням позовної заяви (ч. 3 ст. 177 ЦПК України) та відповідати вимогам, що містяться в ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

При цьому звертаю увагу заявника на те, що він має зазначити в такому клопотанні вжиті ним заходи для отримання цього доказу самостійно, надати суду докази на підтвердження вжиття таких заходів та повідомити конкретні причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Однак, позивач такої інформації в позовній заяві не зазначає, посилаючись при цьому на те, що отримати зазначені докази власними силами він не може.

Крім того, позивач вказує, що оскільки в його розпорядженні немає правовстановлюючих документів на спадкове майно, він за необхідності буде просити суд витребувати у приватного нотаріуса копію спадкової справи, яка заведене після смерті матері, та в якій, як він зазначає, наявні всі необхідні дані про спадкове майно. Поряд з тим, звертаю увагу позивача на те, що відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, причиною такої відмови вказано саме відсутність в матеріалах спадкової справи правовстановлюючих документів на нерухоме майно, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Також, звертаю увагу позивача на те, що він може отримати інформацію щодо об`єкта нерухомого майна зокрема в органах місцевого самоврядування, органах БТІ, а також з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заповнивши онлайн-форму на отримання відповідної послуги. Для цього знадобляться відомості про особу або об`єкт нерухомого майна, про який потрібна інформація.

Крім того, отримана інформація дасть змогу позивачу належним чином оформити позовну заяву згідно вимог закону та зокрема усунути недоліки, вказані в даній ухвали.

Підсумовуючи наведене, звертаю увагу позивача на те, що відповідно до вимог законодавства, зокрема вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Тобто, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, а такий обов`язок покладено саме на сторони. Таким чином вже на стадії підготовки позову позивач має визначити чіткий перелік доказів, якими будуть обґрунтовуватись заявлені позовні вимоги, додати дані докази до позовної заяви, а в разі їх відсутності - вирішувати питання про їх витребування або забезпечення. При цьому, учасник справи лише у разі неможливості самостійно надати докази саме через об`єктивні причини, а не у будь-якому випадку, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, зокрема і в порядку їх забезпечення. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду з відповідною заявою не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

За наявності вказаних недоліків позовної заяви провадження у справі не може бути відкрито, позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу слід надати строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позовної заяви у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, з урахуванням викладених вище зауважень, поданням належним чином засвідчених документів, подання відповідного клопотання про витребування доказів у разі необхідності.

У разі неусунення вказаних недоліків заяви у встановлений судом строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київської області Бучанського району Лисенко Людмила Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху та надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали суду для виправлення вказаних в ухвалі суду недоліків заяви.

У разі, якщо вказані недоліки не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу/представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Тандир