Постанова

Іменем України

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 761/39557/17

провадження № 61-21482св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року в складі судді Мальцева Д. О. та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 рокув складі колегії суддів: Верланова С. М., Мережко М. В., Савченка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним укладеного між ними 21 червня 2013 року договору позики.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року зупинено провадження у даній справі до вступу в справу правонаступника після смерті відповідача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2019 року поновлено провадження у даній справі за ініціативою суду та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року позов залишено без розгляду у зв`язку із поданням позивачем до початку розгляду справи по суті заяви про залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року закрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_2 та/або ОСОБА_3 , як спадкоємиці останнього, не вирішувалося, у зв`язку з чим апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

28 грудня 2021 року ОСОБА_3 через представника ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року й передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, маючи відомості про правонаступника відповідача, у порушення вимог закону не залучив її до участі в справі в якості правонаступника відповідача, чим позбавив можливості заявити клопотання про компенсацію понесених судових витрат, що передбачено частиною п`ятою статті 142 ЦПК України. У свою чергу, апеляційний суд на наведене уваги не звернув, а тому безпідставно вважав, що ухвала суду першої інстанції не впливає на її права та інтереси.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

18 травня 2022 року справа № 761/39557/17 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Установлено, що в листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року зупинено провадження у справі до вступу правонаступника після смерті відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2019 року поновлено провадження у справі за ініціативою суду та призначено справу до розгляду.

У червні 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Л. В. на запит суду надіслала лист, у якому повідомила, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3 .

У грудні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з заявою про залучення її правонаступником ОСОБА_2 .

У серпні 2020 року представник позивача подав клопотання про закриття провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю правонаступництва, у задоволенні якого ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2019 року відмовлено.

07 лютого 2021 року позивач подав клопотання про залишення позову без розгляду, яке ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 і суд першої інстанції не мав повноважень вирішувати питання про залишення позову без розгляду без залучення її правонаступником відповідача.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 є спадкоємицею після смерті відповідача ОСОБА_2 .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції на наведене уваги не звернув, не врахував, що апеляційна скарга подана особою, яка є правонаступником сторони в справі, а тому помилково закрив апеляційне провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення незаконної ухвали, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції та направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Водночас колегія суддів вважає, що касаційне провадження на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року підлягає закриттю як помилково відкрите, зважаючи на таке.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року в апеляційному порядку не переглядалась, виключається можливість її перегляду в касаційному порядку, а тому касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року підлягає закриттю.

Керуючись статтями 17, 396, 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 лютого 2021 року закрити.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 рокузадовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов