Справа №496/5500/21
Провадження №2/522/1628/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області 15.11.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги були обґрунтовані з посиланням на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 21.05.2021 року було вчинено виконавчий напис №53074, згідно якого стягнуто з позивачки на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», який є правонаступником АТ «Ідея Банк» на підставі Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 року, заборгованість за Кредитним договором №С02.181.73639 від 11.04.2017 року за період з 02.12.2020 року по 30.04.2021 року включено суму у розмірі 22 384,69 грн., з яких: 9 250,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13 084,30 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Виконавче провадження за вказаним виконавчим написом від 21.05.2021 року було відкрито 04.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. (виконавче провадження ВП№66390649).

Позивачка, звертаючись до суду з дійсним позовом, вважає, що вказаний виконавчий напис від 21.05.2021 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вказувала, що останній не був нотаріально посвідчений, був вчинений нотаріусом без перевірки безспірності вимог стягувача, надані нотаріусу документи не надавали можливості встановити безспірність заборгованості позивача, заборгованість, визначена у виконавчому написі, не підтверджена випискою по рахунку позивача за договором.

У зв`язку з чим позивачка для захисту своїх прав змушена була звернутися до суду з зазначеним позовом. Також просила стягнути з відповідача понесені нею всі судові витрати, а саме, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. та 454,00 грн. за подання заяви про витребування доказів.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17.11.2021 року цивільну справу було передано за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси.

Матеріали позову були розподіленні на суддю Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. та передані на розгляд 22.12.2021 року.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 31.01.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 31.01.2022 року сторони не з`явилися, 29.12.2021 року ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій просила розглянути клопотання про забезпечення позову та витребування доказів. Також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Розгляд справи відкладено на 28.02.2022 року.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року клопотання позивачки про витребування доказів задоволено та витребувано:

- у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис від 21.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №53074, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості у розмірі 22 384,69 грн. та належним чином завірену копію виконавчого напису №53074 від 21.05.2021 року;

- у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. належним чином завірені копії всіх матеріалів виконавчого провадження №66390649, яке було відкрито 04.08.2021 року на підставі виконавчого напису №53074 від 21.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М, в тому числі належним чином завірену копію виконавчого напису №53074 від 21.05.2021 року;

- з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належним чином завірені копії документів, які були надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено 21.05.2021 року виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №53074 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості у розмірі 22 384,69 грн., та належним чином завірену копію виконавчого напису №53074 від 21.05.2021 року;

- з Київського державного нотаріального архіву належним чином завірені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис від 21.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №53074, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості у розмірі 22 384,69 грн., та належним чином завірену копію виконавчого напису №53074 від 21.05.2021 року.

Також зазначеною ухвалою суду заяву позивачки про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №53074, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 21.05.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості у розмірі 22 384,69 грн., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим Олегом Віталійовичем 04.08.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №66390649.

У зв`язку з неявкою сторін у підготовче засідання призначене на 28.02.2022 року, розгляд справи відкладено на 11.04.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 11.04.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 16.05.2022 року.

12.05.2022 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 04.02.2022 року з Київського державного нотаріального архіву на адресу суду надійшла відповідь, в якій зазначено, що станом на 23.02.2022 року архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на відповідальне державне зберігання до Київського державного нотаріального архіву не переданий та запропоновано звернутися до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

У підготовче засідання призначене на 16.05.2022 року сторони не з`явилися, 26.04.2022 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено на 03.06.2022 року.

18.05.2022 року на адресу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було направлено листа, в якому суд просив надати інформацію щодо місцезнаходження архіву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. станом на 03.06.2022 року.

На час розгляду справи відповідь до суду не надійшла.

У підготовче засідання призначене на 03.06.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 05.07.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 05.07.2022 року сторони не з`явилися в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 29.12.2021 року щодо розгляду справи за її відсутністю.

Ухвалою суду від 06.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 01.09.2022 року.

У судове засідання призначене на 01.09.2022 року ОСОБА_1 не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 29.12.2021 року щодо розгляду справи за її відсутністю.

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явилася, 24.08.2022 року на адресу суду поштою надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування відзиву зазначено, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» виконано вимоги, передбачені п.2 Постанови УМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу КМНО Остапенко Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а тому вважають, що вчинений 21.05.2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. виконавчий напис №53074 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у розмірі 22 384,59 грн., не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважають зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість безспірною. Щодо пропущеного строку позовної давності для вчинення виконавчого напису зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), а тому вважають, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» є правонаступником усіх прав та обов`язків за кредитним договором на підставі Договору №12/89 відступлення прав вимоги від 02.12.2020 року, тому строк звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 02.12.2020 року по 02.12.2023 року. Крім того, Товариство вважає, що вимога щодо стягнення витрат у сумі 454,00 грн. за подання клопотання про витребування доказів є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки за таке клопотання судовий збір не повинен сплачуватися.

Також у зазначеному клопотанні просили справу розглядати за відсутністю представника Товариства. При цьому суд також враховує, що ухвала суду від 02.02.2022 року про витребування доказів відповідачем не виконана та не повідомлено про причину невиконання. У зв`язку з чим , враховуючи розумні строки розгляду справи суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в справі доказів.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення суду є 05.09.2022 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем, ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено Угоду №С02.181.73639 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 11.04.2017 року.

На підставі Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 року АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Таким чином право вимоги за Кредитним договором № С02.181.73639 від 11.04.2017 набуто ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

У подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 21.05.2021 року було вчинено виконавчий напис №53074 (а.с.23), згідно якого з ОСОБА_2 стягнуто на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як правонаступника АТ «Ідея Банк», заборгованість за Кредитним договором №С02.181.73639 від 11.04.2017 року за період з 02.12.2020 року по 30.04.2021 року включено суму у розмірі 22 384,69 грн., з яких: 9 250,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13 084,30 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Виконавче провадження за вказаним виконавчим написом від 21.05.2021 року на підставі заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. постановою від 04.08.2021 року (виконавче провадження №66390649) (а.с.16).

Постановами від 04.08.2021 року у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №53074 від 21.05.2021 року приватним виконавцем було стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 2 238,47 грн. та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00 грн. (а.с.20, 22)

Постановою від 27.08.2021 року приватним виконавцем Вельковим О.В. було звернуто стягнення на доходи боржника, а саме на доходи, які отримує ОСОБА_1 з ТОВ «Центр вогнезахисту» та ТОВ «Радар-Південь» у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу у розмірі 24 892,16 грн. (а.с.17-18).

Між тим, із законністю вказаного виконавчого напису позивачка не згодна, тому звернулась до суду з дійсним позовом.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

У свою чергу ст.87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII (надалі за текстом - Закон) передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону (в редакції чинній на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі за текстом - Порядок).

Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Згідно підпунктів 3.2. і 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до підпункту 5.1. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

При цьому, згідно підпунктів 6.1. і 6.2. пункту 6 глави 16 розділу ІІ Порядку, за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

Відповідно до підпунктів 7.1. і 7.3. пункту 7 глави 16 розділу ІІ Порядку, у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Згідно із пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

За змістом вищевказаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 і від 09 вересня 2020 року у справі № 202/2506/17-ц з подібних правовідносин.

Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) та застосований Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 202/2506/17-ц (провадження № 61-35277св18).

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положенням ч.ч.2 і 3 ст.83 ЦПК України встановлено процесуальні обов`язки позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Крім того, пункт 4 ч.2 ст.43 ЦПК України передбачає обов`язок учасників справи подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Проте, матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» позивачу поштою направлялася письмова претензія про погашення кредитної заборгованості від 11.04.2017 року.

У зв`язку з чим суд вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було виконано обов`язок щодо повідомлення боржника про порушення кредитного зобов`язання, що не може свідчити про безспірність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у травні 2021 року звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису для стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника ВТ «Ідея Банк».

Однак, суд звертає увагу на ту обставину, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження №11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Установлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Відповідачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. суду не було надано доказів того, що кредитний договір №С02.181.73639 від 11.04.2017 року, укладений із Акціонерним товариством «Ідея Банк» був посвідчений нотаріально. При цьому, сам зміст копії даного кредитного договору не підтверджує його нотаріальне посвідчення, оскільки останній не містить відповідного посвідчувального напису нотаріуса, та не виконаний на спеціальному бланку.

Укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічні висновки застосовані Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїх постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) і від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

У зв`язку з чим суд вважає, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом без дотримання вимог, передбачених ст.88 Закону, глави 16 розділу ІІ Порядку та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00).

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормою ст.49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Заперечуючи проти позову, відповідачем, в свою чергу, не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст.12 ЦПК України, факту його правомірної поведінки, не спростовано тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Розглядаючи справу, суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України на підтвердження своїх заперечень. Своїми правами, визначеними ЦПК України відповідач також не скористався.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, так як на час вчинення спірного виконавчого напису був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договором, вимогу про усунення порушень виконання зобов`язань позивач не отримував, а сам виконавчий напис вчинений на підставі договору, який нотаріально не посвідчувався.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 908,00 грн., судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. та судового збору за подання до суду заяви про витребування доказів в розмірі 454,00 грн., що загалом становить 1 816,00 грн.

Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку з чим суд вважає необхідним продовжити дію заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 02.02.2022 року на строк протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили після спливу якого вони вважаються скасованими.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №53074, вчинений 21.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 22 384,69 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Продовжити дію заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні №66390649, відкритому 04.08.2021 року, вжитих ухвалою суду від 02.02.2022 року, на строк протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 05.09.2022 року.

Суддя Л.В. Домусчі