Справа № 209/1869/22
Провадження № 2-о/209/50/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Решетник Т.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю разом з спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю разом з спадкодавцем. Просить суд встановити факт її проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Звертаючись до суду з відповідною заявою, заявник вказує, що встановлення відповідного факту є необхідним їй для виникнення права на спадкування майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а саме земельної ділянки, розташованої на території Миколаївської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:052:0006, площею 2,00 га, що належить померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Заявник не має можливості нотаріально оформити спадщину, так як їй було відмовлено по причині того, що не встановлено факту спільного проживання разом із спадкодавцем понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).

Отже, за умови відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення спадкоємців від спадщини, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спадщина може перейти до територіальної громади на підставі рішення суду.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2022 року у справі № 755/9100/18.

Як встановлено, звертаючись до суду із заявою про факту проживання із спадкоємцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини, заявник претендує на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В даному випадку убачається спір про право, який має розглядатися в позовному провадженні за участю усіх заінтересованих осіб (позивач, відповідач, третя особа).

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 260, 293, 315, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю разом з спадкодавцем.

Роз`яснити заявнику, що із вказаними вимогами слід звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.О. Решетник