КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/154/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7738/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тернюк Єлизавета Володимирівна, про визнання попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2022 року, постановлену під головуванням судді Кравченко Л.М.,-

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року відкрито провадження.

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року прийнято зустрічний позов.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року справу передано на розгляд до Васильківського міськрайонного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до іншого суду, Солом`янським районний суд м. Києва виходив із того, що предметом зустрічного позову є визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, а тому справа підлягає розгляду за місцезнаходженням земельної ділянки.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2022 року справу передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва на підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив із того, що при відкритті провадження та прийнятті зустрічного позову суб`єктний склад залишився незмінним, а тому передача справи до Васильківського районного суду Київської області вчинена з порушенням норм процесуального права.

Проте погодитися з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічними позовними вимогами про визнання попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним. Земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно із роз`ясненнями які містяться у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Предметом зустрічного позову є питання щодо визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, тобто спір виник щодо нерухомого майна, тому справа повинна розглядатися за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з грубим порушенням вищевказаних норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про те, що справа підлягає направленню на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва є безпідставним та необґрунтованим.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2022 рокускасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 07 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко