Справа № 548/238/21
Провадження №2/548/127/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2022 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третьої особи Хорольського районного відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про оспорювання батьківства в порядку статті 193 Цивільного процесуального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

ОСОБА_1 мотивує позов тим, що відповідач ОСОБА_2 єбатьком її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини згідно ст. 180 Сімейного кодексу не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Крім того позивач вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання згідно ст.ст. 84, 91 Сімейного кодексу України.

Позивач просила стягнути з відповідача: 1) аліменти на утримання малолітньоїдитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків(доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на її користь; 2) витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1 861, 00 грн.

12.03.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства в порядку статті 193 Цивільного процесуального кодексу України вказавши, що він не є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вищевказаного просив суд виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 15.02.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді від 12.10.2021 року прийнято зустрічний позов, об`єднано його в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цієї цивільної справи в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року призначено по справі, - судово-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.03.2022 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 23.05.2022 року відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.08.2022 року підготовче провадження у даній справі,- закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Винниченко Л.П. не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за їх з ОСОБА_1 відсутності, позов підтримала повністю та просила його задоволити і відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В судове засідання представник ОСОБА_2 адвокат Перетятько О.В.. не з`явився, направив письмову заяву про розгляд справи за їх з ОСОБА_2 відсутності та просив суд частково задоволити первісний позов, врахувавши, що в нього на утиманні знаходиться ще 2 дітей, на одну з яких він сплачує аліменти та те, що він раніше в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу ОСОБА_1 на утримання їх спільної дитини.

У відзиві на первісний позов ОСОБА_2 просив суд відмовити в задоволенні позову, так як він вважає, що не є батьком доньки позивачки - ОСОБА_1 і остання не довела дійсної потреби в аліментах на утримання дитини.

Суд, з`ясувавши позиції сторін, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно дост. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 записаний батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мамою дитини записана ОСОБА_1 .

Крім того біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджено висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №103-302-2021 від 17.02.2022 року за наслідками проведеної судово-генетичної експертизи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від утримання своєї доньки.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач працездатний, що ним самим підтверджено у відзиві на позов, що він має на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якого згідно заочного рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 10.08.2012 року сплачує аліменти в розмірі ј частини всіх своїх доходів.

Вимога позивача стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої донькив розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), підлягає до часткового задоволення, оскільки ч.5 ст.183 СК України вказує, на орієнтовний розмір аліментів, які можуть стягуватися з відповідача, а саме: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, тому стягнення з відповідача слід проводити в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку, що стягнення з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини слід проводити в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є однією третиною від половини заробітку (доходу) платника аліментів, яка має стягуватись на трьох дітей, оскільки саме такий розмір буде відповідати вимогам розумності, справедливості та інтересам дитини.

На переконання суду, визначений спосіб та розмір стягнення аліментів призведе також до рівності прав дитини на утримання від обох батьків відповідно до положень Закону.

Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 15.02.2021 року

Відповідно до ст. 430 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд враховує, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК),- шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Отже, оскільки вищевказаним висновком експерта встановлене кровне споріднення між особою, записаною батьком ОСОБА_2 і дитиною ОСОБА_3 , то в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 992, 40 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно наданих суду доказів підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1 861, 00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.180-183 СК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,- задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 15.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в сумах платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1 861, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третьої особи Хорольського районного відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про оспорювання батьківства в порядку статті 193 Цивільного процесуального кодексу України,- відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач-відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,

Представник позивача-відповідача - адвокат Винниченко Лариса Павлівна, адреса: м.Хорол Лубенського району Полтавської області, вул. Незалежності, 41,

Відповідач-позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

Представник відповідача-позивача- адвокат Перетятько Олег Валерійович,адреса: м. Київ,вул. Перова, 15-В,

Третя особа Хорольський районний відділ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми),адреса: : м.Хорол Лубенського району Полтавської області, вул. Незалежності, 21А.

Повний текст судового рішення складено 06.09.2022 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна