Справа № 466/9488/21
Провадження № 2/466/590/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Миргорода В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом адвоката Перунова Віктора Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення способу участі у вихованні дітей,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2021 року адвокат Перунов Віктор Володимирович, який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якій просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні синів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце та час їхнього спілкування:

- 1 та 3 тиждень місяця з 11:00 год. суботи до 19:00 год. неділі;

- 30 днів під час літніх там половину осінніх, зимових та весняних канікул для забезпечення оздоровлення і відпочинку дитини;

- кожен календарний рік у день народження батька 31 січня з 10 год. до 19 год. за місцем проживання батька, у громадських місцях, закладах дозвілля та відпочинку міста Львова, не порушуючи при цьому порядку відвідування дитиною шкільних занять;

- парні календарні роки у день народження синів 05 квітня та 01 грудня, на Новий рік, Різдво Христове та Великдень з 10 год. до 19 год. за місцем проживання батька, у громадських місцях, закладах дозвілля та відпочинку міста Львова, не порушуючи при цьому порядку відвідування дитиною шкільних занять.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 17 квітня 2014 було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 26 вересня 2017 рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу сини стали проживати разом із матір`ю, а також вона почала створювати штучні перешкоди у спілкуванні позивача з дітьми. Згоди щодо місця проживання дітей сторони не дійшли, внаслідок чого спір щодо місця проживання дітей розглядається у суді. Зокрема, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2020 частково задоволено позов позивача, та визначено місце проживання дітей разом з батьком у парні місяці року (лютий, квітень, червень, серпень, жовтень, грудень). Вказане рішення відповідач оскаржує в апеляційному порядку.

Зазначає, що з 2018 року відповідач повністю перестала надавати позивачу можливість спілкуватися з дітьми. Відповідач неодноразово чинить перешкоди під час намагання позивача спілкуватися з дітьми та не бажає визначити порядок участі батька у спілкуванні з дітьми. У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

10 січня 2022 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що на даний час діти навчаються у школі №43, які також відвідують ряд гуртків, таким чином задоволення даного позову призведе до кардинальних змін в їх житті, порушення їхнього звичного режиму, порушення звичайного для дітей середовища, їх соціальних зв`язків та навчання. Крім того, зазначає, що позивач до березня 2018 систематично бачився з дітьми, їздив з ними за кордон, однак після чергової зустрічі батька з дітьми в березні 2018, зі слів дітей, позивач побив дітей, у яких були численні тілесні ушкодження. Окрім того, позивачу у зв`язку із алкогольною залежністю було проведено протиалкогольне кодування. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.10.2017 закрито адміністративну справу відносно позивача за ст. 130 КУпАП. У зв`язку із вищенаведеним просить суд відмовити у задоволенні позову позивача.

13 січня 2022 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначає, що зміни у житті дітей у зв`язку із їх проживанням з батьком будуть позитивними, оскільки окрім матері вони відчувають любов до батька, при цьому, не будуть порушені будь-які соціальні зв`язки та навчання, оскільки позивач має тверде переконання про те, що навчальні заклади, гуртки чи інший розвиток дитини, батьки повинні визначати разом. Крім того, зазначає, що відповідач фактично визнала, що з 2018 року позивач та діти не спілкуються, а твердження відповідача про те, що батько побив своїх дітей не підтверджується жодними доказами. Всі описані на підтвердження таких обставин докази складені зі слів матері, яка бажає створити образ батька як аморальної людини, яка б`є своїх дітей і зловживає спиртними напоями. Твердження відповідача про те, що після 2018 року вона намагалася щоб діти спілкувалися з батьком не відповідає дійсності і не підтверджується наявними у справі доказами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 у задоволенні позову просили відмовити, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. у судовому засіданні підтримав висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 17 квітня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2017 було розірвано.

Від даного шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

При вирішенні даного спору суд керується положенням ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 р., за якими в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх з відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У ст.15 вказаного Закону зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Частиною 3 статті 291 ЦК України закріплено право фізичної особи на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Стаття 7 Сімейного кодексу України визначає загальні засади регулювання сімейних відносин, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені в ст.150 СК України.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом.

Відповідно до ч.2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У свою чергу, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Як вбачається зі слів ОСОБА_1 , а також матеріалів справи, діти з батьком не бачаться більше чотирьох років. Даний факт підтверджує і матір дітей ОСОБА_3 .

В ході розгляду справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склались стійкі неприязні стосунки. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 неодноразово повідомляла, що позивач ОСОБА_1 бив їх спільних дітей, у яких були численні тілесні ушкодження, що підтверджується відповідними доказами, а саме: висновком експерта №297 від 05.03.2018, випискою з медичної карти №2073 від 04.03.2018, довідкою з Комунальної міської клінічної лікарні відносно ОСОБА_6 , випискою з медичної карти №2072 від 04.03.2018, Висновком експерта №296 від 05.03.2018, довідкою з Комунальної міської клінічної лікарні відносно ОСОБА_5 , проте позивач категорично заперечував такі твердження відповідача, стверджуючи, що вони є голослівними та спрямованими виключно на те, щоб створити його негативний образ перед судом.

Жодних доказів на підтвердження того, що саме позивач ОСОБА_1 наносив тілесні ушкодження своїм дітям суду під час розгляду даної справи надано не було, таким чином суд вважає дані докази необґрунтованими та до уваги їх не бере.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 зазначає, що позивач ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, внаслідок чого, відповідно до довідки №12866 від 07.09.2016 йому проведено протиалкогольне кодування методом О.Р. Довженка з блокадою ОС мозку, а також складенням відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то на переконання суду вказані докази є недопустимими, оскільки вказана довідка складена 07.09.2016 року, тобто пройшло вже близько шести років, та на даний час невідомо чи продовжує позивач зловживати спиртними напоями, що також стверджується довідкою №444 від 09 лютого 2018, виданої КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та сертифікатом серії 12ЯЯФ №759575 від 09.02.2018, виданого КЗ ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», про те, що позивач ОСОБА_1 на диспансерному та наркологічному обліку не перебуває.

Крім того, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2017 року, адміністративну справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_3 не надано жодних належних та допустимих доказів, про те, що позивач ОСОБА_1 зловживає на даний час спиртними напоями, внаслідок чого він буде неналежно виконувати свої батьківські обов`язки.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливий негативний вплив батька на виховання малолітніх дітей. Відтак його право на спілкування з дітьми не може бути обмежене.

Встановлено, що сторони не могли дійти згоди щодо порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. З приводу цього між ними виникали непорозуміння. Суд вважає, що встановлення днів та годин зустрічей позивача з малолітніми дітьми повністю відповідатиме як інтересам дітей в першу чергу, так і інтересам його батьків, захищатиме їх право бачитися та спілкуватися між собою.

Судом не встановлено жодних умов, які б могли усунути батька від спілкування з його дітьми, який прагне спілкуватися з ними, підтримувати батьківські стосунки, приймати участь у їх вихованні.

Органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на вимогу суду надано висновок № 36 вих.-47 від 23.05.2022 року про визначення способу участі ОСОБА_1 , у вихованні малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким вважає за доцільне встановити способи участі ОСОБА_1 з малолітніми синами, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- перша та третя суботи щомісяця з 10:00 год. до 14:00 год. (перші 3-й місяці адаптаційного періоду у присутності матері дітей, ОСОБА_3 );

- друга та четверта неділя щомісяця з 14:00 год. до 18:00 год. (перші 3-й місяці адаптаційного періоду у присутності матері дітей, ОСОБА_3 );

- крім цього, за домовленістю між батьками дитини зустрічі можуть відбуватися і в інші дні впродовж тижня, не порушуючи режиму для малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Цей висновок суд покладає в основу рішення у даній справі. Суд вважає, що даний порядок зустрічей батька з дітьми, з врахуванням часткового адаптаційного періоду, який передбачає присутність матері дітей, відповідатиме віку дітей, режиму їх дня, часу навчання у школі, відвідування дітьми гуртків та секцій, а також з врахуванням можливостей дітей мати можливість проводити час з іншими своїми родичами.

Враховуючи наведене вище та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, оскільки встановлено, що відповідач не бажає, щоб позивач спілкувався з своїми дітьми, чим порушує його законне право на спілкування з дітьми та на участь у їх вихованні.

Разом з тим, приймаючи до уваги вік дітей, особливості їх розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд вважає, що запропонований графік для спільних побачень позивача з дітьми є доцільним. Такий порядок спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з батьком.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 19, 159, 257, 263 СК України, ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини,Закону України «Про охорону дитинства», суд,

ухвалив:

позовні вимоги адвоката Перунова Віктора Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11 про визначення способу участі у вихованні дітей - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні синів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- перша та третя суботи щомісяця з 10:00 год. до 14:00 год. (перші 3-й місяці адаптаційного періоду у присутності матері дітей, ОСОБА_3 );

- друга та четверта неділя щомісяця з 14:00 год. до 18:00 год. (перші 3-й місяці адаптаційного періоду у присутності матері дітей, ОСОБА_3 );

- крім цього, за домовленістю між батьками дитини зустрічі можуть відбуватися і в інші дні впродовж тижня, не порушуючи режиму для малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2022 року.

Суддя Р. Б. Єзерський