Справа № 754/7556/22
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2022 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», філії Комунального підприємства «Київпастранс» Автобусний парк № 2 про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ № 26 від 24.03.2022 «Про заходи на виконання Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» виданий Комунальним підприємством «Київпастранс» в частині стосовно нього; 2) визнати незаконним та скасувати наказ № 32 від 24.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів» виданий філією Комунального підприємства «Київпастранс» Автобусний парк № 2 в частині стосовно нього; 3) стягнути з філії Комунального підприємства «Київпастранс» Автобусний парк №2 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом, - ст. 2 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Пільги щодо сплати судового збору передбачені ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 1 ч. 1 якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

По справі встановлено, що за змістом позовної заяви та наведених позивачем мотивів ним оспорюється наказ про призупинення дії трудових договорів.

Суд бере до уваги, що призупинення трудових правовідносин, полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором, а роботодавця - від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. У разі відсторонення від роботи за працівником зберігається робоче місце. Дія трудового договору не припиняється. За відсутності наказу про звільнення, відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади.

Оскільки предметом цього позову є в тому числі оскарження наказу про призупиненням виконання позивачем своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання поновлення на роботі такого працівника, то посилання позивача про наявність пільг по сплаті судового збору, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні до суду із вимогою про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення суперечить суті вищезазначеного положення Закону України «Про судовий збір», враховуючи правову природу заявленої вимоги, і не можуть бути застосовані до позивача.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 цього Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, у грошовому еквіваленті становить 992,40 грн.

Проте, позивачем в порушення вимог Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з даною позовною заявою не надано доказів про сплату судового збору.

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме надання доказів на підтвердження сплати судового збору в повному обсязі.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», філії Комунального підприємства «Київпастранс» Автобусний парк № 2 про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана в день її постановлення.

Суддя: О.М. Панченко