Справа № 716/952/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2022 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді - Сірик І.С.
за участю секретаря - Барабащук О.А.
представника позивача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Данищука В.В., звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилається на те, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2006 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.01.2006 року являється власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що як власник будинку, не має можливості безперешкодно на свій розсуд користуватись, розпоряджатись своїм майном, саме тому просить визнати відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування вище зазначеним житловим приміщенням, так як останні в його будинку зареєстровані однак впродовж двох років в ньому не проживають.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином судовою повісткою, однак до суду повернулися конверти з відміткою, що адресати за зазначеною адресою відсутні.
З відповіді на запит до виконавчого комітету Юрковецької сільської ради стосовно місця реєстрації відповідачів видно, що відповідачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 куди і направлялися судові повістки.
Справу, зі згоди позивач та представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2006 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.01.2006 року являється власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
У відповідності до положень ст.ст. 321, 383 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання Юрковецької сільської ради від 24.06.2022 року та довідки Юрковецької сільської ради за №185 від 24.06.2022 року вбачається, що у житловому будинку АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не проживають більше двох років.
Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 суду підтвердили той факт, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в житловому будинку, який належить ОСОБА_1 не проживать більше двох років.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів у його домоволодінні, тому просить суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 .
Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК Українизакріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_2 підлягає до задоволення.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 235, 247, 263 - 265, 273, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справ:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 19.07.1999 року.
Представник позивача: Данищук Василь Вячеславович, адреса АДРЕСА_3 , доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 17.06.2022 року, довіреність від 17.06.2022 року.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .
Суддя Сірик І.С.