Справа №522/6888/22-Е
Провадження №2/522/3804/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Ассоль-Сервис» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.06.2022 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просив:

-стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь борг на загальну суму 103833,99 грн., з яких борг за комунальні послуги складає 87333,36 грн., загальний розмір нарахованих 3% річних 954,83 грн., нараховані інфляційні втрати за несвоєчасну оплату складає 15545,80 грн.;

-стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позову вказано, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 . ОК «ЖК «Асоль-Сервіс» згідно Статуту є неприбутковою обслуговуючою організацією. Предметом діяльності кооперативу є зокрема комплексне обслуговування об`єктів, утримання житлових будинків інших об`єктів нерухомого майна і при домових територій об`єктів кооперативу, забезпечення сприяння членам кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю кооперативу, надання послуг по водопостачанню і водовідведенню кооперативу, надання послуг по електропостачанню членам кооперативу тощо. Відповідачі є споживачами комунальних послуг, що надає позивач. Незважаючи на той факт, що відповідачі споживають послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, сплата за надані послуги не здійснюється в строк, встановлений діючим законодавством, внаслідок чого відповідачі мають борг у загальному розмірі 103833,99 грн., з яких борг за комунальні послуги складає 87333,36 грн., загальний розмір нарахованих 3% річних 954,83 грн., нараховані інфляційні втрати за несвоєчасну оплату складає 15545,80 грн.

Матеріали позову суддя отримала 08.06.2022 року.

До суду 16.06.2022 року надійшли відповіді щодо місця реєстрації відповідачів.

Зазначені відповіді суддя отримала 17.06.2022 року.

Ухвалою суду від 21.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 14.07.2022 р.

13.07.2022 року через канцелярію суду відповідачкою ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову до неї. Вказала, що заборгованість за комунальні послуги виникла внаслідок форс-мажорних обставин та економічної ситуації в країні. Нею регулярно вносилися платежі за договором розстрочення заборгованості до вересня 2020 р. включно, однак пандемія та карантинні обмеження, а також спір із її колишнім чоловіком ОСОБА_3 завадили вчасно сплачувати за комунальні послуги. 11.07.2022 року нею сплачено основний борг у розмірі 87333,36 грн., отже, вважає, що між сторонами відсутній спір в частині стягнення основного боргу за комунальні послуги. Щодо стягнення нарахованих 3% річних у розмірі 954,83 грн. та інфляційних за несвоєчасну оплату у розмірі 1554,80 грн. вважає за необхідне зазначити, що наданий до суду розрахунок 3% річних та інфляційних є невірним, сума є завищеною позивачем. Крім того, позивачем до суду не надано рахунків на оплату за комунальні послуги, які виставлялися позивачем відповідачам; позивач зазначає, що заборгованість виникла за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2022 р., при цьому розрахунок інфляційних збитків та три проценти річних за прострочене грошове зобов`язання у вказаному розмірі здійснено за той же період. Позивачем не надано інформації щодо кінцевої дати для внесення щомісячного платежу за житлово-комунальні послуги, що позбавляє можливості самостійно здійснити розрахунок інфляційних збитків та три проценти річних за прострочене грошове зобов`язання, оскільки зокрема неможливо встановити дату виникнення заборгованості. Вказує, що нарахування інфляційних збитків та три проценти річних за прострочене грошове зобов`язання було здійснено в тому числі і за період в якому була відсутня заборгованість, що суперечить чинному законодавству, а наданий суду розрахунок трьох процентів річних за прострочене грошове зобов`язання виконано невірно.

13.07.2022 року через канцелярію суду відповідачкою ОСОБА_1 подано заяву про закриття провадження у справі в частині вимог, у якій просила закрити провадження у справі в частині вимоги про стягнення основного боргу за комунальні послуги у розмірі 87333,36 грн.; повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

13.07.2022 року через канцелярію суду відповідачкою ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позов не визнає, доводи виклала у відзиві.

14.07.2022 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він лише 14.07.2022 р. ознайомився із поданим відповідачкою відзивом на позов.

14.07.2022 року через електронну пошту суду представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подано заяву про застосування строків позовної давності, у якій вказав, що з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за комунальні послуги за щомісячними платежами та пеню за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2022 р., а позивач звернувся до суду з позовом 07.06.2022 р., тобто з пропуском строків загальної та спеціальної позовної давності. Просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

14.07.2022 року через електронну пошту суду представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подано заяву про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, у якій просив продовжити відповідачу ОСОБА_2 строк, встановлений ухвалою від 21.06.2022 р. для подання відзиву на позов до 22.07.2022 р.; відкласти судове засідання.

Судове засідання призначене на 14.07.2022 р. за заявами представників позивача та відповідача ОСОБА_2 відкладено на 02.09.2022 р.

26.07.2022 року через підсистему Електронний Суд представником позивача подано відповідь на відзив, у якому вказав, що 11.07.2022 р. на розрахунковий рахунок позивача надійшла сума основного боргу у розмірі 87333,36 грн., а відтак, не заперечував щодо закриття провадження в частині стягнення основної суми боргу. Крім того, вказав, що відповідачі щомісячно отримують квитанції про нарахування витрат з наданих житлово-комунальних послуг, ніяких рахунків між сторонами не існує, тому помилковим вважає твердження відповідача, що рахунки на оплату є належними доказами заборгованості. Доводи відповідача не спростовують позовних вимог і зведені лише до незгоди без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів обґрунтованість нарахування інфляційних та 3% річних. Просив стягнути з відповідачів на користь позивача нараховані 3% річних загальний розмір яких складає 1840,09 грн., нараховані інфляційні за несвоєчасну оплату розмір яких складає 6332,60 грн., стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу.

27.07.2022 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, у якому вказав, що вважає, що позов в частині вимог до ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки останній з 2018 року у квартирі не проживає у зв`язку із наявністю конфліктної ситуації та розірванням шлюбу з ОСОБА_1 , а тому вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього грошових коштів за послуги, які він фактично не отримував. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за комунальні послуги за щомісячними платіжками та пеню за період з 01.12.2018 р. по 30.04.2022 р., а з позовом звернувся позивач 07.06.2022 р., тобто з пропуском строків загальної та спеціальної позовної давності, а відтак, просив застосувати строки позовної давності. Щодо вимог про стягнення витрат понесених на надання правової допомоги, вважає їх також безпідставними та недоведеними, оскільки всупереч вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України до позовної заяви не додані докази які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу. Так, у позовній заяві містяться посилання на договір між адвокатом та позивачем від 06.06.2022 р., який відсутній в матеріалах справи. З позовної заяви вбачається, що предметом даного договору є надання адвокатом правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів щодо стягнення заборгованості комунальних послуг з мешканців будинку АДРЕСА_2 . За п. 4.2 договору загальна вартість складає 15000 грн. Наведене свідчить про те, що представництво інтересів позивача згідно з Договором здійснювалося в кількох справах, у тому числі у справах №522/6890/22-Е, №522/6889/22-Е, №522/6896/22-Е. Вважає, що відсутнє документальне підтвердження того, що кошти позивач взагалі оплатив адвокату за надання правової допомоги та кошти сплачені за надання правової допомоги саме в цій справі.

В судове засідання сторони не прибули, представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу просив не розглядати.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення ухвали є 07.09.2022 року.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до наступних висновків.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

У пункті 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), в якій зазначено, що поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому варто надавати сутнісного, а не формального значення.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а отже, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року (справа №638/3792/20 (провадження N 61-3438сво21)).

Із матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості на загальну суму 103833,99 грн., з яких борг за комунальні послуги складає 87333,36 грн., загальний розмір нарахованих 3% річних 954,83 грн., нараховані інфляційні втрати за несвоєчасну оплату складає 15545,80 грн.

Відповідачка, подаючи клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог у зв`язку із відсутністю предмета спору посилається на те, що нею 11.07.2022 року сплачено основну суму боргу у розмірі 87333,36 грн., а відтак, вважає, що слід закрити провадження у справі в цій частині.

В той же час, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 вересня 2021 року (справа №638/3792/20 (провадження N 61-3438сво21)), суд дійшов висновку про неможливість закриття провадження в цій частині вимог, оскільки неврегульованим залишиться між сторонами питання щодо стягнення 3% річних та інфляційних.

Враховуючи вище викладене, відсутні підстави для закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3-13, 43, 49, 89, 142, ч.1,3 ст. 223, ч.2 ст.247, п.2 ч.1 ст.255, ст.256, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту підписання її суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 07.09.2022 року.

Суддя: Л.В. Домусчі