31.08.2022 Єдиний унікальний номер 205/1819/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1819/21
Номер провадження 2/205/1312/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу №205/1819/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та франшизи.

Позов обґрунтовано тим, що 08.04.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Mitsubishi Carisma», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням позивача та належить йому.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, чим спричинено матеріальну шкоду. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 2905/20/20 від 26.05.2020 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., з урахуванням того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля після ДТП перевищує його вартість на момент ДТП, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику становить 116 525, 57 грн., а ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 41 584,09 грн. Отже, страхове відшкодування з вирахуванням франшизи в розмірі 2 000 грн. складає 72 941,48 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», страховиком здійснено виплату страхового відшкодування відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного судовим експертом автотоварознавцем Різниченком В.Д. в розмірі 46 644,32 грн.

Позивач зазначає, що висновок, за яким страховиком розраховано страхове відшкодування, не відповідає вимогам Методики, у зв`язку з чим подано скаргу на судового експерта, за результатами розгляду якої його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Отже, страховиком не доплачено страхове відшкодування в розмірі 26 297,16 грн.

Страховик отримав заяву про виплату страхового відшкодування 21.04.2020 року, то повинен був виконати обов`язок по його сплаті до 21.07.2020 року, однак, в повному обсязі не виплатив.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути на його користь зі страховика 26 297,16 грн. недоплаченого страхового відшкодування, 1 858,81 грн. пеню за період з 22.07.2020 року по 22.02.2021 року, 465 грн. з відсотки річних від простроченої суми, 931,57 грн. втрат від інфляції та 2 100 грн. витрат на проведення авто товарознавчої експертизи, а також судові витрати.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

12.05.2021 року від представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 49-2/20 від 18.06.2020 року вартість автомобіля позивача до ДТП становить 124 480,45 грн., оскільки транспортний засіб є фізично знищеним, а вартість після ДТП становить 75 836,13 грн. Таким чином, розраховуючи страхове відшкодування ТДВ СК «Альфа-Гарант» вирахувало з вартості автомобіля до ДТП його вартість після та франшизу (124 480,45 грн. 75 836,13 грн. 2 000 грн. = 46 644,32 грн.), а отриману суму перерахувало позивачу. Оскільки страховиком виконано всі обов`язки з відшкодування шкоди, просить відмовити в задоволенні позову.

14.06.2021 року від представника позивача адвоката Демарчука М.В. надійшла відповідь на відзив, в якій заперечував проти аргументів, зазначених у відзиві. Заперечення обґрунтовано тим, що висновок, на підставі якого страховиком розраховано страхове відшкодування, не відповідає вимогам Методики, зокрема, експертом не проведено огляд транспортного засобу особисто. На підставі викладеного, просив позов задовольнити.

Ухвалами суду від 23.06.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та франшизи в частині позовних вимог до ОСОБА_2 залишено без розгляду, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 26.08.2021 року по справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

11.11.2021 року надійшов висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 4993-21 від 04.11.2021 року.

Ухвалою судді від 22.11.2021 року провадження по справі поновлено.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача 14.02.2022 року, 13.04.2022 року, 14.06.2022 року в судові засідання не з`явився. Ухвалою судді від 15.08.2022 року задоволено його клопотання про призначення розгляду справи 31.08.2022 року об 11 годині 00 хвилин в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, в якій заявника попереджено, що відповідно до ч. 5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. 15.08.2022 року вказану ухвалу доставлено до електронної скриньки представника відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Разом з тим, представник відповідача на відеозв`язок не вийшов, на дзвінок секретаря судового засідання повідомив, що не може взяти участь у відеоконференції, однак, з яких причин не повідомив, що підтверджується довідкою від 31.08.2022 року.

Отже, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи представник відповідача у судове засідання 31.08.2022 року, призначене за його клопотанням в режимі відеоконференції, не з`явився без поважних причин.

11.08.2022 року представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просив надіслати на адресу відповідача копію позову з додатками та продовжити строк для подання відзиву. Однак, як вбачається з матеріалів справи, ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримало ухвалу про відкриття провадження та копію позову з додатками 22.04.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.125), та направило відзив на позов (а.с.132-139). Таким чином, підстави для продовження строку для подання відзиву на позов відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд проводить розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив наступні обставини справи.

У ході судового розгляду встановлено, що 08 квітня 2020 року о 08.18 год. у м. Дніпро на перехресті вул. Караваєва та вул. В. Самодриги сталася ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Mitsubishi Carisma», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям завдано механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2020 року по справі № 205/2864/20 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.18). Зазначена постанова апеляційного суду набрала законної сили 05.06.2020 року.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, зазначеною постановою встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi Carisma», державний номер НОМЕР_2 , належить позивачу (а.с.104).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», з франшизою 2 000 грн.

14.04.2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП та заявою про перерахування страхового відшкодування на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 з наданням рахунку (а.с.14-16).

Оскільки між страховиком та позивачем не було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, 07.05.2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. з заявою про проведення авто товарознавчої експертизи.

Як вбачається з висновку експерта № 2905/20/20, складеного 26.05.2020 року судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість відновлювальних робіт пошкодженого в ДТП автомобіля позивача перевищує його ринкову вартість на момент ДТП, тому експертом розраховано вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, як ринкову вартість автомобіля.

Відповідно до вказаного висновку експерта вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Mitsubishi Carisma», державний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП складає 116 525,57 грн., а його ринкова вартість в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 41 584,09 грн. (а.с.67-100). За експертні послуги позивач поніс витрати в розмірі 2 100 грн. (а.с.101).

07.06.2020 року представником страховика проведено огляд автомобіля позивача (а.с.47).

06.07.2020 року відповідачем перераховано 46 644,32 грн. страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 (а.с.102).

Як вбачається з матеріалів справи, сплачене страховиком відшкодування визначено на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 49-1/20 від 17.06.2020 року та висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 49-2/20 від 18.06.2020 року, складених судовим експертом Різніченком В.Д. (а.с.49-66). Також з наданих висновків та протоколу огляду транспортного засобу (а.с.47) слідує, що судовим експертом Різніченком В.Д. огляд автомобіля не проводився.

13.10.2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України зі скаргою щодо порушень судовим експертом ОСОБА_5 . Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при складанні висновку експертного автотоварознавчого дослідження (а.с.33-36), за результатами розгляду якої 17.12.2020 року ухвалено рішення №1 дисциплінарної комісії Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України (а.с.39-42).

Згідно з вказаним рішенням членами дисциплінарної палати ЦЕКК встановлено, що при складанні висновків № 49-1/20 та № 49-2/20 експертом порушено пункти 5.1, 5.5 Методики, вимоги якої є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами.

12.01.2021 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_4 направлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» вимогу щодо доплати страхового відшкодування відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. (а.с.43-45), яка була розглянута страховиком 15.01.2021 року (а.с.46), однак, як вбачається з позову, страховиком не виконана.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 4993-21 по цивільній справі № 205/1819/21 величина матеріального збитку, станом на 08.04.2020 року, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Mitsubishi Carisma», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, що мала місце 08.04.2020 року, складала 116 523,53 грн., а ринкова вартість 08.04.2020 року в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП, що мало місце 08.04.2020 року, складала 41 582,05 грн. (а.с.172-187). У зв`язку з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи № 4993-21 позивач поніс витрати в розмірі 6 864,40 грн., що підтверджується квитанцією та актом № 4993-21 здачі-приймання висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи № 4993-21 (а.с.188).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, що має враховуватись судом згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Таким чином, обов`язок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП позивачу законом покладено на ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено з висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 4993-21, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Carisma», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , більше його ринкової вартості, тобто такий транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно, тобто автомобіль позивача вважається фізично знищеним.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 року по справі № 725/1670/18).

Таким чином, розмір відшкодування позивачу страховиком визначається шляхом віднімання від ринкової вартості автомобіля до ДТП його ринкової вартості після ДТП, що становить 74 941,48 грн. (116 523,53 41 582,05).

Враховуючи, що страхове відшкодування становить 74 941,48 грн., а страховиком відшкодовано лише його частину в розмірі 46 644,32 грн., з вирахуванням франшизи в розмірі 2 000 грн., з ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь позивача недоплачене страхове відшкодування в розмірі 26 297,16 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 36.5. ст. 36 зазначеного вище закону встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право па отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунки подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року справі № 6-927цс16 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року у справі № 149/344/15-ц.

З урахуванням того, що страховик 21.04.2020 отримав заяву представника позивача про виплату страхового відшкодування, однак, у встановлений законом 90-денний строк обов`язок з відшкодування в повному обсязі не виконав, то з 22.07.2020 року в позивача виникло право на пеню відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та 3 відсотки річних та інфляційні втрати, розраховані на недоплачену відповідачем суму.

На підставі викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1 858,81 грн. пені, 465 грн. трьох відсотків річних та 931,57 грн. втрат від інфляції є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, п.п. 34.2. та 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено обов`язок страховика відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) для визначення розміру шкоди, якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик не направив свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Оскільки огляд транспортного засобу позивача працівником страховика було проведено з порушенням строку, встановленого п. 34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 07.06.2020 року (а.с.47), а позивач поніс витрати на проведення експертизи (дослідження) для визначення розміру шкоди в розмірі 2 100 грн., то такі витрати підлягають стягненню зі страховика на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд задовольняє позов ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 141 УПК України. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, то його документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору (а.с.1) в розмірі 908 грн. та витрат на проведення судової експертизи в розмірі 6 864,40 (а.с. 188) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім того, позивачем при подані позову заявлено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7 000 грн. позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.117), договір про надання правової допомоги від 22.02.2021 року з додатком № 1 (а.с.112-115), в якому узгоджено гонорар за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7 000 грн., акт передачі-приймання виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 22.02.2021 року, який містить опис наданих адвокатських послуг (а.с.116), квитанцію від 24.02.2021 року, відповідно до якого позивачем сплачено послуги адвоката в розмірі 7 000 грн. (а.с.118).

Враховуючи доведеність витрат позивача на правову допомогу в розмірі 7 000 грн., такі витрати ОСОБА_1 підлягають стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 625, 1166, 1187 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 13, 76-82, 89, 141, 247, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , недоплачене страхове відшкодування в розмірі 26 297,16 грн., пеню в розмірі 1 858,81 грн., три відсотки річних в розмірі 465 грн., втрати від інфляції в розмірі 931,57 грн., витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 2 100 грн., а всього 31 652,54 грн. (тридцять одна тисяча шістсот п`ятдесят дві гривні 54 копійки).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судові витрати в розмірі 14 772,40 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят дві гривні 40 копійок), з яких: судовий збір в розмірі 908 грн., витрати на проведення судової експертизи в розмірі 6 864,40 грн., витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко