13 вересня 2022 року
Справа № 932/5272//22
Провадження № 2-з/932/107/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

13 вересня 2022 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Бакуменко А.В., розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про забезпечення позову до пред?явлення позовної заяви ,-

ВСТАНОВИВ :

12 вересня 2022 року в провадження Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, надійшла заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про забезпечення позову до пред?явлення позовної заяви.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що 26.01.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 141/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступає право вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за кредитним договором № 0 від 24.07.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк».

На підставі укладеного договору про відступлення права вимоги № 141/К від 26.01.2018 року , 26.01.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір відступлення права вимоги за договором іпотеки № 0/1 від 24.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрований в реєстрі за № 2716. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

17.04.2018 року в порядку ст.. 37 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», було зареєстровано право власності на предмет іпотеки на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2021 року, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2022 року, визнано протиправним та скасовано запис про право власності ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» № 25747512 від 12.04.2018 року на об?єкт нерухомого майна № 101, а саме, квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_3 , внесений на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О. про державну реєстрацію прав їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер : 40661490 від 17.04.2018 року, та витребувано від власника майна на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 .

Припинення зобов?язання за договором іпотеки можливо лише за умови належного виконання основного зобов?язання за кредитним договором та набуття іпотеко-держателем права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи той факт, що рішення державного реєстратора скасовано то договір іпотеки на разі не є припиненим з огляду на невиконані кредитні зобов?язання.

На теперішній час поновити іпотеку без звернення до суду не має можливості.

В зв`язку з вищевикладеним просять суд, заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав заборонити вчиняти будь які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_4 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства та враховуючи те, що можуть бути вжиті заходи щодо відчуження майна, що може призвести до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови№9від 22грудня 2006року«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, що зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів». У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, втому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті. Із змісту заяви вбачається, що між сторонами виник спір з приводу заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_2 .

Виходячи з наведеного, беручи до уваги факт наявності спору між сторонами, суд дійшов висновку, що даний вид забезпечення позову, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав для обґрунтованого припущення вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, обраний заявником даний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача. Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає задоволенню,

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст.149,151-153,353ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про забезпечення позову до пред?явлення позовної заяви -задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських , селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб?єктам, нотаріуса (державним/приватним), іншим особам та органам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_5 .

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі та направити для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Роз`яснити заявнику, що у разі неподання ним відповідної позовної заяви протягом десяти днів, згідно з вимогами частини 4 ст. 152 цього Кодексу, заходи забезпечення позову, вжиті судом будуть скасовані.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя А.В.Бакуменко