РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 949/1029/20

Провадження № 22-ц/4815/601/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року у складі судді Отупор К. М., проголошене в м. Дубровиця Рівненської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_2 , 2006 року випуску, тип - легковий, категорія В - пасажирський, в розмірі 87915,51 грн. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_4 , 2004 року випуску, тип - загальний легковий пасажирський - В, в розмірі 95930 грн. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1838,46 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Данилюк Ірини Валентинівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення експертизи у розмірі 2 400,00 грн.. У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Вважаючи додаткове рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що нею було заявлено до стягнення окрім судового збору та витрат на правничу допомогу, витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 7 200,00 грн. Пояснює, що місцевий суд задовольнив її вимоги частково, стягнувши лише 2 400,00 грн., мотивуючи це тим, що під час ухвалення рішення по суті спору судом не взято до уваги висновки експертизи № 191ЕД та № 192ЕД, складені 21 квітня 2021 року судовим експертом Картавовим Ю. О. за результатами судової автотоварознавчої експертизи, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат за їх проведення у розмірі 4 800,00 грн., на відміну від висновку експерта №189ЕД, складеного 21 квітня 2021 року судовим експертом Картавовим Ю. О. за результатами судової автотоварознавчої експертизи, за виконання якої сплачено 2 400,00 грн.. Вважає, що оскільки основне рішення по суті спору ухвалене з порушенням норм матеріального права, то скасуванню підлягає і додаткове рішення в частині розподілу судових витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи із стягненням повної суми втрат, що були нею сплачені, в розмірі 7 200,00 грн.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_2 , 2006 року випуску, тип - легковий, категорія В - пасажирський, в розмірі 87915,51 грн. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_4 , 2004 року випуску, тип - загальний легковий пасажирський - В, в розмірі 95930 грн. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1838,46 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Данилюк Ірини Валентинівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення експертизи у розмірі 2 400,00 грн.. У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Після ухвалення рішення у справі по суті представником позивача адвокатом Данилюк Іриною Валентинівною подано заяву про ухвалення додаткового рішення та проведення розподілу судових витрат у вигляді витрат на оплату автотоварознавчої експертизи, що була проведена судовим експертом Картавовим Ю. О. щодо трьох спірних автомобілів, з приводу яких була заявлена компенсація.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як встановлено судом, стороною позивача надано суду висновки експерта №189ЕД, №191ЕД та №192ЕД, складені 21 квітня 2021 року судовим експертом Картавовим Ю. О. за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаної за договором з ОСОБА_1 по цій справі з визначенням ринкової вартості КТЗ подібних за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобілів «Volkswagen Transporter», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_4 , 2006 року випуску, тип - загальний легковий пасажирський - В; «Opel Movano», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 , 2006 року випуску, тип - легковий, категорія В - пасажирський та «Volkswagen Caravelle», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_5 , 2011 року випуску, тип - легковий, категорія В пасажирський.

На підтвердження оплати судових автотоварознавчих експертиз цих транспортних засобів додано копії квитанцій від 19 квітня 2021 року на загальну суму 7 200,00 грн., тобто по 2400,00 грн. за проведення експертизи по кожному із вказаних автомобілів (а.с. 152 Т. 1).

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2021 року за клопотанням представника відповідача адвоката Таборовця А. П., який не погодився із визначеною ринковою вартістю автомобіля «Opel Movano», ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 , 2006 року випуску подібного за своїми якостями (технічними характеристиками), було призначено судову автотоварознавчу експертизу конкретного автомобіля марки «"Opel Movano», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_2 , проведення якої було доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України. Витрати на проведення вказаної експертизи було здійснено відповідачем ОСОБА_2 , що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням Рівненського НДЕКЦ та рахунком-фактурою №189 від 10 вересня 2021 року (а.с.20, 21).

За результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи був складений висновок експерта №СЕ-19/118-21/6868-АВ від 24 вересня 2021 року (а.с.24-32).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

При вирішення спору по суті та ухваленні рішення судом першої інстанції автомобіль марки «Volkswagen Caravelle», номерний знак НОМЕР_6 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_5 , не був визнаний об`єктом права спільної сумісної власності, а відтак питання щодо грошової компенсації його вартості позивачу відповідачем не вирішувалося.

Вартість 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_4 , та вартість 1/2 частки автомобіля марки «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) VIN НОМЕР_2 , при ухвалені рішення суду визначалась згідно висновку експерта №СЕ-19/118-21/6868-АВ від 24 вересня 2021 року, складеного на виконання ухвали суду від 30 червня 2021 року за клопотанням представника відповідача Рабешка миколми Павловича адвоката Таборовця А.П., та згідно висновку експерта №189ЕД від 21 квітня 2021 року, складеного за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаної за договором з позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Покликання апелянта на необхідність стягнення на користь позивачки судових витрат в розмірі 7 200,00 грн. за проведення експертизи трьох транспортних засобів не відповідають наведеним нормам закону та встановленим обставинам справи, адже під час ухвалення рішення від 24 грудня 2021 року судом не було взято до уваги висновки експерта №191ЕД та №192ЕД, складені 21 квітня 2021 року судовим експертом Картавовим Ю. О. за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаної за договором з ОСОБА_2 , а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат за проведення вказаних експертиз в розмірі 4 800,00 грн.. Натомість висновок експерта №189ЕД, складений 21 квітня 2021 року судовим експертом Картавовим Ю. О. за результатами судової автотоварознавчої експертизи, виконаної за договором з ОСОБА_2 , за виконання якої останньою сплачено 2400 грн., взятий судом до уваги при вирішенні спору по суті, а тому понесена позивачкою сума на його оплату обґрунтовано та підставно стягнута з відповідача.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 січня 2022 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.