Ухвала

Іменем України

12 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 758/8148/18

провадження № 61-8632ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Альфа-банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 серпня 2022 рокуу складі колегії суддів: Болотова Є. В., Кулікової С. В., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк» (далі - АТ «Альфа-банк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

09 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу на розгляд до іншого суду за встановленою підсудністю.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року апеляційну скаргу повернуто заявникові, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Апеляційний суд, виходив з того, що на момент подання апеляційної скарги ОСОБА_1 . ЦПК України не передбачено оскарження ухвали суду щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності окремо від рішення суду.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Зокрема, заявник зазначає, що висновки апеляційного суду щодо зловживання ОСОБА_1 процесуальними обов`язками не відповідають дійсності, а відтак заявник не погоджується і з висновком про відмову у відкритті провадження з підстав повторного подання ОСОБА_1 апеляційної скарги, за якою апеляційним судом вже відмовлено у відкритті. Разом із цим зазначає, що оскаржуване судове рішення порушує його право на судовий захист.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу, зміст ухвали Київського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким виключено пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України, яким було передбачено право на апеляційне оскарження ухвали суду про відкриття провадження у справі з порушення правил підсудності.

09 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року про відкриття провадження в справі.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

У частині першій статті 353 ЦПК України ухвала щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності відсутня у переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

У постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 753/7178/19 (провадження № 61-14138св20) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що «08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Цим законом було виключено пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України, яким було передбачено право на апеляційне оскарження ухвали суду про відкриття провадження у справі з порушення правил підсудності. 20 серпня 2020 року ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року, вважаючи, що вказане судове рішення було ухвалено з порушенням правил підсудності. Згідно з частиною першою статті 353 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) ухвали щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності немає у переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_4 20 серпня 2020 року, тобто після внесення змін до ЦПК України, подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, яка відсутня у переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню».

Встановивши, що ухвала про відкриття провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.

Доводи заявника про незгоду з висновком апеляційного суду про відмову у відкритті провадження з підстав повторного подання ОСОБА_1 апеляційної скарги, за якою апеляційним судом вже відмовлено у відкритті, Суд відхиляє, оскільки такі не відповідають дійсності. Зокрема, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд апеляційної інстанції саме повернув апеляційну скаргу, а не відмовив у відкритті, як зазначає заявник.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду про неможливість відкриття апеляційного провадження на ухвалу, яка не підлягаю апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

В ухвалі Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» (Skorik v. Ukraine) зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягти.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак