Справа № 505/2812/22
Провадження № 2/505/1731/2022
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без руху)

12.09.2022 суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінський О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 09 вересня 2022 року звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 177 ЦПК України, зокрема: в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, позивачка ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору, у якому покликається на те, що ніяких доходів не отримує, доходів ніяких не отримує та є внутрішньо переміщеною особою. Окрім цього зазначає, що позивач має на утриманні дитину, яка не досягла трирічного віку, а відтак працевлаштуватись остання не може.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки,які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б підтверджували відсутність у позивача будь-яких доходів і як наслідок його скрутного майнового стану, що зумовило неможливість сплати судового збору чи фінансову неспроможність позивача сплатити судовий збір, у визначеному законом розмірі.

Долучена до матеріалів справи довідка, видана Виконавчим комітетом Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 12.04.2022 № 5110- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , суд до уваги не бере, так як з її змісту не можливо встановити відсутність у неї доходів, а тому така довідка не може бути належним підтвердженням наявності передбачених законом підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відтак суд позбавлений можливості вирішити клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору з наведених у клопотанні підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивачкою ОСОБА_1 заявлено одну вимогу немайнового характеру, зокрема про розірвання шлюбу.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за вимогою немайнового характеру у розмірі 992,40 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема: сплатити судовий збір за вимогою не майнового характеру у сумі 992,40 грн. та подати суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору, або ж надати суду докази, які б підтвердили скрутний майновий стан позивача, що зумовило неможливість сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позову протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде залишена без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Івінський