КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9461/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року, постановлену під головуванням судді Каліушка Ф.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

встановив:

У червні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до державного акта про право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 146163 від 20 грудня 2001 року позивач є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , за кадастровим номером :90:526:0015, загальною площею 0,0504 га, для ведення підсобного сільського господарства, за адресою: садове товариство «Світанок», АДРЕСА_1 .

Згідно даних договору купівлі-продажу від 22 травня 2006 року № 1812 та державним актом про право власності на земельну ділянку від 19 червня 2006 року, серія КВ № 142298, позивач є власником земельної ділянки № НОМЕР_2 , за кадастровим номером :90:526:0007, загальною площею 0,0497 га, для ведення підсобного сільського господарства, за адресою: садове товариство «Світанок» АДРЕСА_1.

Зазначає, що вказані земельні ділянки були продані без його відома та згоди.

Вказує, що спірні земельні ділянки відчужувалися неодноразово, наразі перебувають у чужому незаконному володінні ОСОБА_1 .

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_2 просив суд:

- витребувати у ОСОБА_1 на його користь земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :90:526:0015, загальною площею 0,0504 га, для ведення підсобного сільського господарства, що розташована за адресою: садове товариство «Світанок», АДРЕСА_1 ;

- витребувати у ОСОБА_1 на його користь земельну ділянку № НОМЕР_2 , кадастровий номер :90:526:0007, загальною площею 0,0497 га, для ведення підсобного сільського господарства, що розташована за адресою: садове товариство «Світанок» АДРЕСА_1 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 08 грудня 2021 року.

13 липня 2022 року на адресу Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву про визнання державних актів про право приватної власності на землю недійсними. Разом із зустрічною позовною заявою, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні пропущеного процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву повернуто ОСОБА_1 .

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Уважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованою та такою, що прийнята судом з істотними порушеннями норм процесуального права, з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що підставою подання зустрічного позову став Висновок експерта від 21 грудня 2017 року № 026-12-17, який долучений до матеріалів справи лише 08 грудня 2021 pоку, про що судом винесену відповідну ухвалу, тобто до прийняття судом рішення про долучення вказаного доказу до справи, відповідач не мав процесуальної підстави звернутися до суду із зустрічним позовом.

У зв`язку з цим відповідачка ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом 13 липня 2022 року, тобто напередодні наступного судового засіданні, що відбулося 14 липня 2022 pоку, що відповідає вимогам процесуального законодавства України в частині подання документів до суду через канцелярію суду чи в судовому засіданні.

Зазначає, що даний зустрічний позов про визнання державних актів на землю недійсними є взаємопов`язаний з первісним (право власника на витребування вказаних земельних ділянок обґрунтовано саме вказаними державними актами на землю), тому спільний розгляд їх є доцільним, оскільки виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову виключає задоволення первісного позову.

Окрім того, вказує, що через збройну агресію Російської Федерації у країні запроваджено воєнний стан, представник відповідачки адвокат Євсєєв В.В. проходить військову службу, що також вплинуло на терміни реалізації процесуального права.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено (том 1 а.с.131-135).

Постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року - без змін ( том 2 а.с.92-100).

Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (том 2 а.с.202-207).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року прийнято до провадження цивільну справу №753/10610/17 та призначено підготовче судове засідання на 08 грудня 2021 року. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (том 2 а.с.211).

26 листопада 2021 року на адресу Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про долучення доказів (том 2 а.с.217-том 3 а.с. 108).

08 грудня 2021 року вирішено питання про приєднання до матеріалів справи доказів, наданих позивачем, відкладено підготовче судове засідання на 02 березня 2022 року (том 3 а.с.121-123).

З даних довідки №20736/22-Вих від 14 квітня 2022 року убачається, що судове засідання, призначене на 02 березня 2022 року знято з розгляду. Наступне судове засідання призначене на 14 липня 2022 року о 14 годині 00 хвилин (а.с.134-135).

13 липня 2022 року ОСОБА_1 подано зустрічний позов, у якому просила суд визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІ-КВ № 146163, виданий Київським міським управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 20 грудня 2001 pоку, реєстраційний № 63-2-00595; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії КВ № 142298, виданий Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 19 червня 2006 pоку, реєстраційний № 10-7- 05530.

Просить поновити пропущений строк для подачі зустрічного позову, мотивуючи тим, що у судовому засіданні 08 грудня 2021 року судом задоволено клопотання про долучення доказів, серед яких був висновок експерта від 21 грудня 2017 року, відповідно до якого встановлено, що бланки державних актів на землю серії ІІ-КВ №146163 та КВ №142298, не виготовлялись та підробленими. Вказує, що не могла заявити зустрічний позов у встановлений для подання відзиву строк з огляду на те, що такий висновок долучено до матеріалів справи 08 грудня 2021 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державних актів про право приватної власності на землю недійсними повернути позивачу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, клопотання про долучення доказів, на які послався представник відповідача як на підставу для поновлення пропущеного строку, подано до суду 25 листопада 2021 року та цього ж дня направлено відповідачу та його представнику, розглянуто та долучено судом до матеріалів справи в підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 08 грудня 2021 року. Окрім цього зазначив, що представник відповідача ОСОБА_4 , будучи обізнаним про наявність відповідних доказів, які подані до суду 25 листопада 2021 року, направлені йому цього ж дня та долучені до матеріалів справи у підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 08 грудня 2021 року, звернувся до суду із зустрічним позовом лише 13 липня 2022 року, за спливом більш ніж півроку після проведення вказаного судового засідання, а тому суд критично оцінює викладені у зустрічній позовній заяві посилання на наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду як на підставу для поновлення відповідного строку.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи убачається, що 25 листопада 2021 року на адресу Дарницького районного суду міста Києва направлено клопотання позивача про долучення доказів. 26 листопада 2021 року вказане клопотання зареєстроване канцелярією Дарницького районного суду міста Києва за вх..№. 82638 (а.с.том 2 а.с.217- том 3 а.с. 108).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відзив на позовну заяву подається відповідачем у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина 1 стаття 191 ЦПК України).

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Згідно частини 3 статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової плати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі №175/957/19.

Відповідно до частини 1 статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частинами 1-2 статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до пункту частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 прийнято до провадження Дарницького районного суду міста Києва та призначено підготовче судове засідання на 08 грудня 2021 року (том 2 а.с.211-212).

З даних зворотного повідомлення №519 убачається, що ОСОБА_1 отримала копію вказаної ухвали 19 листопада 2021 року.

З даних протоколу судового засідання від 08 грудня 2021 року убачається, що підготовче судове відкладено на 02 березня 2022 року (том 3 а.с. 123).

З даних довідки №20736/22 складеної секретарем судового засідання убачається, що цивільна справа була знята з розгляду (том 3 а.с. 134).

З даних судової повістки від 18 травня 2022 року убачається, що судове засідання у справі призначено на 14 липня 2022 року о 14 годині 00 хвилин (том 3 а.с. 135).

З даних штампу вхідної кореспонденції Дарницького районного суду міста Києва убачається, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 подана до суду 13 липня 2022 року.

Зі змісту зустрічного позову убачається, що підставою звернення до суду із зустрічним позову стало долучення у судовому засідання 08 грудня 2022 року до матеріалів справи наданих позивачем 25 листопада 2021 року.

Суд першої інстанції вказані обставини не дослідив, не врахував факт запровадження воєнного стану, що в певній мірі мало вплив на можливість учасниками справи реалізувати процесуальні права, відтак, на думку апеляційного суду, формально відмовив у поновленні пропущеного строку. При цьому, слід також враховувати, що підготовче судове засідання не закрито, процесуальним законом передбачено можливість поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку та вирішення питання прийняття зустрічного позову на стадії підготовчого судового засідання.

Вказане призвело до постановлення помилкової ухвали та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у поновленні пропущеного процесуального строку та повернуто зустрічну позовну заяву - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М.Андрієнко

В.В. Соколова