ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2480/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач, покупець) звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі також - ФОП ОСОБА_2 , відповідач, продавець) про розірвання договору підряду, відшкодування матеріальних збитків в сумі 10 681 грн та моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

На обґрунтування вимог зазначила, що 19 квітня 2021 р. було укладено договір між позивачем та відповідачем відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 , зобов`язувався організувати роботи з виготовлення ПВХ конструкцій - металопластикові вікна, а саме їх придбання та монтаж (далі по тексту виріб). Договором передбачено, що загальна площа виробу має складати 1,74 кв.м., вартість якого 9 531 грн. В день укладення договору відповідачем було здійснено первинний замір віконного пройому та він взяв зобов`язався зробити замовлення на виробництво вікон на заводі, після чого доставити і встановити вікна в будинку позивача, бланк із замірами був підписаний позивачкою. 21.04.2021 відповідачем було повторно проведено замір віконного пройому, але бланк замірів позивачем не підписувався. 22.05.2021 ФОП ОСОБА_2 , було встановлено вікно і позивачем було підписано акт прийому-передачі. Загальна вартість замовленої нею продукції становила 10 681 грн (разом з доставкою та монтажем), з яких вона в момент підписання договору сплатила 9 531 грн (вартість вікна), а решту суми сплатила в день прийому-передачі продукції. Через декілька днів після встановлення вікна, позивач виявила, що ПВХ конструкції не того розміру, який нею був замовлений та оплачений. Позивач зателефонувала відповідачу і повідомила, що виявила неналежний розмір ПВХ конструкції та звернулася з проханням замінити їх на обумовлений договором розмір, але відповідач відмовився і вказав, що договір ним виконаний належним чином. 29.06.2021 позивач звернулась до ФОП ОСОБА_2 з претензією в якій зазначила, що оскільки дефекти були виявлені в період гарантійного строку, вона звернулась з проханням розірвати договір від 19.04.2021 та повернути сплачені нею кошти в сумі 10 681 грн, але відповіді на претензію від відповідача не отримала. З огляду на вказане ОСОБА_1 , вважає, що порушені умови договору, законні права та її інтереси і діями відповідача їй було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 10 681 грн, а також моральну шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн. Моральна шкода полягає в сильних емоційних переживаннях, що призвели до погіршення стану її здоров`я, витрат значних коштів на лікування та витрат часу на врегулювання спірної ситуації.

Ухвалою суду від 22.11.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 22.12.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

За місцезнаходженням відповідача відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

19 квітня 2021 р. між ФОП ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір, відповідно до якого продавець зобов`язувався організувати роботи з виготовлення ПВХ конструкцій- металопластикового вікна (виріб) (а.с. 14-16).

За умовами договору після виконання покупцем умов п. 3.1. договору (повна проплата виробу-вікна) продавець зобов`язувався передати покупцю виготовлені вироби в період 14 робочих дні з моменту підписання договору.

Відповідно до додатку № 2 до договору загальна вартість продукції, яка включає конструкції, монтаж та доставку, становить 10 681 грн, при цьому покупець розрахувалася за продукцію в два етапи: в день укладення договору 19.04.2021 нею було сплачено 9 531 грн, а в день прийому-передачі продукції було додатково сплачено 1 150 грн (монтаж та доставка).

Сторони договору в додатку № 1 до договору домовилися, що ПВХ конструкції виготовляються з використанням скла, розкроєного під визначений покупцем (замовником) індивідуальний розмір. Відповідно до п. 7.8. замовник (позивач) повідомлений про неможливість розірвання цього договору згідно Додатку № 3 до постанови КМУ від 19.03.1994 № 172 затвердженого переліку товарів належної якості не підлягає обміну та поверненню. Згідно з цим переліком скло, нарізне або розкроєне під розмір, позначений замовником, поверненню не підлягає. ПВХ конструкції, виготовлені на замовлення і під розмір замовника, враховуючи зміст ст. 184 ЦК України є річчю, позначеною індивідуальними ознаками, незмінною. Враховуючи викладене договір не може бути розірваним. Відповідно до п. 4.4. договору за механічні пошкодження, що виникли після підписання акту прийому-передачі виробів, відповідальність несе замовник. Пунктом 5.1. у разі виникнення форс-мажорних обставин, які можуть перешкоджати виконанню умов цього договору, сторони зобов`язуються повідомити одна одну в максимально короткий термін, а виконання зобов`язань за цим договором відкладається до закінчення вищевказаних обставин та їх наслідків. Відповідно до п. 6.1. та п. 6.2 договору всі суперечки і розбіжності, що виникають за цим договором, сторони вирішують шляхом переговорів, а розбіжності, з яких сторони не прийшли до згоди, вирішуються відповідно до законодавства України.

Враховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, які характеризуються особливостями суб`єктного складу сторін договору та об`єкта цих зобов`язань - виконання суб`єктом підприємницької діяльності (підрядником) певної роботи за завданням фізичної особи (замовника) за плату, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір побутового підряду, який є окремим різновидом підрядних договорів.

Правовідносини, що виникають з договору побутового підряду, врегульовані нормами параграфів 1, 2 глави 61 ЦК України.

На вказані правовідносини також поширюється і дія Закону України «Про захист прав споживачів».

19 квітня 2021 р. на виконання умов договору ОСОБА_1 передала ФОП ОСОБА_2 кошти в розмірі 9 531 грн., що підтверджується договором і не заперечується сторонами.

Сторони не заперечують, що на виконання умов договору ФОП ОСОБА_2 поставив замовлені ОСОБА_1 ПВХ конструкції - металопластикові вікна.

ОСОБА_1 посилається на те, що ФОП ОСОБА_2 порушив умови договору, а саме установлені ПВХ конструкції не того розміру, які зазначено в бланку замірів, вікна були значно меншого розміру відносно віконного пройому, а тому відповідачем порушено п. 1.4. договору (істотні умови), проте жодних доказів на підтвердження вказаної обставини вона не надала, а відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що 21.04.2021 відповідачем був проведений повторний замір віконного пройому, але бланк замірів позивачем не був підписаний і там були зазначені розміри вікна 1380х1100 (а.с. 21) і саме цей розмір ПВХ конструкцій їй було встановлено відповідачем 22.05.2021 і позивачем було підписано акт прийому -передачі. Оцінити якість монтажу позивачу не видалось за можливе, оскільки надлишки монтажної піни не давали змогу візуально виявити недоліки виготовленої та змонтованої ПВХ конструкції.

ОСОБА_1 посилається на те, що ФОП ОСОБА_2 установив ПВХ конструкції не належного розміру, які визначено в підписаному ОСОБА_1 бланку замірів і відповідачем порушені істотні умови договору, а саме п. 1.4 договору (загальна площа виробу складає 1,74 м.кв.), а тому поставлені вікна неналежної якості, у зв`язку з чим їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Зі змісту укладеного сторонами договору вбачається, що замовник перед придбанням вищевказаної продукції зобов`язаний самостійно ознайомитися із споживчими властивостями товарів та послуг, що надаються йому виконавцем у вигляді нормативних документів фірми-виконавця, відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець сповіщає замовника про передачу виробів за добу. Замовник зобов`язаний прийняти готові вироби особисто або забезпечити присутність свого представника. Зобов`язання виконавця за даним договором вважаються виконаним в повному обсязі, після підписання замовником акта прийому-передачі виробів (п.3.7. договору). Замовник підписує акт прийому-передачі виробів або надає мотивовану відмову від підписання із зазначенням недоробок. У разі не підписання замовником акта прийому-передачі і ненадання мотивованої відмови, виконавець має право не передавати вироби у власність замовника. 22.05.2021 позивач підписала акт прийому-передачі, через декілька днів нею були виявлені недоліки і неточності у виробі. Позивач у позові зазначає, що відповідачем порушено істотні умови договору п. 1.4. (загальна площа виробу складає 1.74 кв.м).

Якщо виконавець відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 852 ЦК України встановлює альтернативні права замовника, які виникають у нього у зв`язку з неналежним виконанням робіт підрядником. За приписом вказаної норми цивільного закону відступлення підрядником від умов договору підряду, що погіршило роботу, або інші недоліки в роботі, дають замовнику право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків або виправити їх за свій рахунок з правом відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Аналогічні правила встановлює ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за приписом якої у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Визначаючи, чи є істотними недоліки виготовлених відповідачем вікон, суд враховує положення п. 12) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», де дане визначення істотного недоліку: істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

29.06.2021 року позивач направила відповідачу письму претензію, в якій зазначила про виявлені недоліки роботи, а саме те, що роботи виконані неякісно, ПВХ конструкції поставлені не того розміру, який нею був замовлений та оплачений. Тому вона просить розірвати договір підряду, повернути їй сплачені кошти в сумі 10 681 грн та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Позивачка не заперечує, що передбачені умовами договору роботи нею, як споживачем та замовником, були прийняті, а пошкодження були виявлені нею за спливом певного періоду часу.

Будь-яких доказів, визначених ст. ст.76, 80 ЦПК України, які б свідчили про те, що відповідачем виконані заміри невірно, позивачем не надані, оскільки в матеріалах справи містяться бланки здійснення замірів віконного пройому за 19.04.2021 та за 21.04.2021, в бланку заміру за 21.04.2021 вказані саме ті заміри по яким відповідачем здійснено виготовлення ПВХ конструкції, а позивачем не надано доказів, що вона не ознайомлена з даним заміром, оскільки замір віконного пройому проходив у жилому приміщенні позивача.

Зробити будь-які висновки з фото пошкоджень, долучених до позову, суд позбавлений можливості, оскільки сама по собі форма подачі доказу в такому вигляді не дає можливості ідентифікувати характер невідповідності розмірів ПВХ конструкцій.

Враховуючи, що позивачем не надано належних доказів, що недоліки є істотними, суд приходить до висновку про те, що недоліки ПВХ конструкцій не є істотними.

У разі порушення права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору, споживач має право вимагати захисту своїх прав у спосіб, передбачений ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

За змістом ст. 16 ЦК України позивач при зверненні до суду за власним розсудом обирає спосіб захисту свого права. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України предмет та підстави позову визначає позивач.

ОСОБА_1 заявила вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди пославшись на ст. 6, 8 Закону України «Про захист прав споживачів», які взагалі не регулюють спірні правовідносини, а ст.ст. 22, 23 ЦК України, на які міститься посилання у позовній заяві, встановлюють загальні правила про право особи на відшкодування збитків та моральної шкоди, завданої порушенням її цивільного права.

Суд не знаходить також підстав для задоволення вимог позивачки в частині відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені ст. 1166, 1167 ЦК України, згідно з якими єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові такі елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Доказів, які б підтверджували зазначені складові, відповідачем не надано, підстави для задоволення позову і в цій частині відсутні.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення позову суд не вбачає і відмовляє у позові у зв`язку недоведеністю заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: