Справа № 669/509/22
Провадження № 2/669/166/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бабоян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті вона є спадкоємцею за законом. Після смерті батька залишився житловий будинок, що належав його матері ОСОБА_3 , та який він фактично успадкував після смерті останньої. Вказала, що вона позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, який належав ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , оскільки будівлі не були зареєстровані у органах реєстрації нерухомого майна.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник за довіреністю адвокат Орендарчук В.О. не з`явилися. В поданій до суду заяві представник позивача просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала.

Представник Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов ОСОБА_1 визнав.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , було побудовано в 1975 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку рахувалася ОСОБА_3 на підставі діючого на той час законодавства. Вказані обставини підтверджуються даними довідок Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області №271 від 28 грудня 2021 року, №272 від 28 грудня 2021 року та даними технічного паспорту на житловий будинок.

Згідно запису акта про смерть №6 від 04 квітня 1995 року складеного виконавчим комітетом Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки виконавчого комітету Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №265 від 28 грудня 2021 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час смерті була зареєстрована в с. Жемелинці Білогірського району Хмельницької області і склад її сім`ї був слідуючий: ОСОБА_2 , 1943 року народження син, ОСОБА_5 , 1934 року народження невістка, ОСОБА_6 , 1963 року народження онук.

ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 січня 1962 року, виданого Білогірським рай бюро ЗАГС Хмельницької області.

ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Мокроволянською сільською радою Білогірського району Хмельницької області, 08 червня 1968 року, копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_3 виданим Мокроволянською сільською радою Білогірського району Хмельницької області 27 лютого 1994 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про його смерть, серії НОМЕР_4 , виданим Мокроволянською сільською радою Білогірського району Хмельницької області 04 березня 2011 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Білогірської селищної ради №269 від 28 рудня 2021 року ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на час смерті проживав та був зареєстрований в с.Жемелинці Білогірського району Хмельницької області і склад його сім`ї слідуючий: ОСОБА_7 , 1993 року народження онук.

ОСОБА_1 позивачка по справі, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 що вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРН №298441 від 24 жовтня 2011 року та копії спадкової справи №187/2011 заведеної 30 серпня 2011 року Білогірською державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру №69727579 від 11 серпня 2022 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася.

Незважаючи на прийняття спадщини позивачка не може оформити право на спадщину на житловий будинок, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину Білогірської державної нотаріальної контори у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 02 червня 2011 року.

Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» (Закон №3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких обєктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Відповідно до ст.58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 05 серпня 1992 року.

Житловий будинок ОСОБА_3 збудований в 1975 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із погосподарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно.

Проте, право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як власника, припинилося на підставі п.11 ч.1 ст.346 ЦК України у звязку із її смертю.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст.1216 цього ж Кодексу, перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо.

Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , повинен належати позивачці, як спадкоємиці ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У частині 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.346, 1216, 1268 ЦК України, ст.ст.200, 206, 229, 247, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с.Жемелинці Білогірського району, Хмельницької області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Бараболя