Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1605/22
Провадження №: 2-о/332/75/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Лебединській К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою поданою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення фактів родинних відносин та смерті.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення фактів родинних відносин та смерті, на обгрунтування якої зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Єлізаветово, Сакського району, Автономна Республіка Крим померла її матір - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області. Заявниця має намір оформити спадщину після смерті матері , однак у зв`язку з розбіжностями у прізвищах, через те, що після смерті батька заявниці, її матір, всі особисті документи змінила на дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » заявниці немає можливості реалізуовати свої спадкові прав. Оскільки документ,що підтеврджєу зміну прізвища її матері з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_2 » не зберігся. За таких підстав, просить встановити факт родинних відносин, визнавши, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приходилась їй матір`ю.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Єлізаветово, Сакського району, Автономна Республіка Крим. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть матері заявниці відбулася у Автономній Республіці Крим, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті матері необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть українського зразка та відповідної реєстрації смерті у встановленому законом порядку. За таких підстав, у заяві просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Єлізаветово, Сакського району, Автономна Республіка Крим, Україна.

У судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі на задоволені вимог наполягає.

Представник заінтересованої особи Заводського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що 14.08.1976 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб за актовтим записом № 9. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 змінено прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 15.10.1980 року (а.с.8). ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народислася донька ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.06.1979 року (а.с. 6). Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 26.07.1980 року (а.с.9). Після смерті ОСОБА_4 , мати заявниці усі особисті документи переоформила на своє дошлюбне прізвище - « ОСОБА_2 ». Так, 10.07.2002 року вона отримала паспорт громадянки України, який їй було видано Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області (а.с.10-11). З 29.08.2009 року мати заявниці стала проживати у Криму, а саме в АДРЕСА_1 .

У зв`язку із укладанням шлюбу з ОСОБА_7 , заявниця - ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 27.08.2005 року (а.с.7). Отже, сукупність досліджених доказів у справі надає суду можливість визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області приходилась матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , незважаючи на протиріччя в зазначенні прізвищ заявниці та її матері. Доказів, які б спростовували факт родинних відносин між заявницею та померлою, суду не надано. Факт, про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Як передбачено ч.1, 2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 19.01.2022 серії НОМЕР_5 , 10.01.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, про що складено відповідний актовий запис № 8 так названим Сакським райвідділом ЗАЦС Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с.12)

Законом України від 15 квітня 2014 року №1207-VII«Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено статус території АР Крим як тимчасово окупованої.

Тобто, свідоцтво про смерть видане так названим Сакським райвідділом ЗАЦС Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим серії НОМЕР_6 від 19.01.2022 року не створює правових наслідків, але в той же час міститить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України.

Встановлення факту смерті матері необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть українського зразка та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку.

Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року № 985/0/208-21 попереднього звернення особи до органів реєстрації актів цивільного стану з метою отримання відмови у проведенні державної реєстрації фактів народження та смерті не потрібно.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, приймаючи до уваги, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть своєї матері українського зразка , оскільки видане на тимчасово окупованій території України свідоцтво про смерть, не може бути використаним заявницею для реєстрації смерті на території України, а також з урахуванням того, що заявниця надала до суду беззаперечні докази про смерть її матері, у суду є всі підстави для ухвалення рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315-317, 430 ЦПК України, суд, ВИРІШИВ:

Заяву подану в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення фактів родинних відносин та смерті - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнавши, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області приходилась матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт смерті громадянки України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Єлізаветово, Сакського району, Автономна Республіка Крим, Україна.

Повний текст рішення виготовлено 16.09.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко