РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/836/22

Провадження № 2/293/389/2022

08 вересня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

21.06.2022 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з неї на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором SAMDN50ОТС002351184 від 21.02.2019 у розмірі 41436,91 грн., яка виникла станом на 12.05.2022.

Укладений між сторонами договір у відповідності до норм ст. 634 ЦК України вважає договором приєднання.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг 06.11.2009 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого утворилась заборгованість.

21.02.2019 банк та відповідач підпили Додаткову угоду, відповідно до умов якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п.1.5.1 Додаткової угоди.

У разі порушення клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п.1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п.1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п.1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що у разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п.1.5.2 Угоди та / чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п.1.2 Умова про зміну процентної ставки передбачене п.1.4 Угоди не поширюються.

Відповідно до п.1.7 в разі порушення клієнтом термінів погашення кредиту, зазначених у п.1.5.2, понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-1 день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, зазначеного в п.1.3. Угоди); п.1.7.2 зазначає, що вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п.1.7.1. Угоди) є простроченою.

Також зазначає, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має віджображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 12.05.2022 має заборгованість у розмірі 41436,91 грн, яка складається з наступного:

-0,00 грн заборгованість за кредитом;

-0,00 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-0,00 грн заборгованість за комісією;

-41436,91 грн заборгованість за пенею.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором SAMDN50ОТС002351184 від 21.02.2019 позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2481 грн. судового збору.

ІІ. Процедура та позиції сторін.

Суд ухвалою від 27.06.2022 залишив позовну заяву без руху, з підстав невідповідності матеріалів на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви.

Зокрема, суд звернув увагу позивача, що позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку позовних вимог, конкретного періоду, за який проводяться нарахування (у разі зміни за період нарахування - розмір у кожному періоді), з посиланням на відповідний пункт договору.Також у позовній заяві відсутні посилання на документи, що підтверджують видачу та отримання відповідачем платіжної картки з встановленим кредитним лімітом (подальше збільшення або зменшення кредитного ліміту), не зазначено який саме вид платіжної картки отримала відповідач та термін дії цієї картки, відсутні посилання на документи, що підтверджують видачу та отримання відповідачем кредитних коштів. Також не додано до позовної заяви підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву.

12.07.2022 поштовим зв`язком на адресу суду від представника позивача Савіхіної А.М., яка діє на підставі довіреності №3081-К-Н-Н від 18.08.2020, яка є чинною строком до 29.07.2022, надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучені копія довідки про включення до ЄДРПОУ, підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, а саме копія довіреності на представника позивача Гребенюка О.С. №3084-К-Н-О від 11.08.2020, яка є чиннною строком до 04.08.2022 (а.с. 26-32).

Ухвалою від 13.07.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначив на 22.08.2022 (а.с.35).

У судове засідання позивач повноважного представника не направив, про день, час та имісце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник позивача разом із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просить позов розглянути без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «Приватбанк» відсутні. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду у разі виникнення обставин, визначених ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.17).

Ухвалою від 22.08.2022, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд відклав розгляд справи по суті на 08.09.2022, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відомостей про належне поавідомлення відповідача (а.с.38).

08.09.2022 відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні. Зазначає, що заборгованості перед банком не має. До заяви додала свідоцтво про одруження та паспорт на прізвище ОСОБА_2 (а.с.41-44).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на те, що сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За правилами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.ст.1046-1053 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ч.6 цієї ж статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що АТ КБ «Приватбанк», звертаючись до суду з позовом, посилається на те, що між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг б/н від 06.11.2009, шляхом підписання ОСОБА_1 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.6).

При цьому в Заяві зазначено про те, що клієнт ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Клієнт погодилась з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. З заяві ОСОБА_1 від 06.11.2009 вказано, що клієнту видається кредитка «універсальна» з кредитним лімітом у 1000 гривень з терміном дії до 11.13. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становить 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки.

Матеріали справи містять Додаткову угоду до договору №SAMDN50ОТС002351184 від 21.02.2019, відповідно до умов якої банк з одного боку та відповідач ОСОБА_1 з іншого боку, з метою створення сприятливих умов для виконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором SAMDN50ОТС002351184 від 06.11.2009 уклали додаткову угоду, відповідно до умов якої сума заборгованості, яка виникла в період з дати укладання Договору до дати підписання зазначеної Угоди становить 50417,98 грн; банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, а саме здійснює прощення частини заборгованості, яка виникла з дати надання клієнту кредиту, а саме: процентів 0 грн., комісії 0 грн, пені на суму 41436,91 грн, штрафу на суму 0 грн. та встановлює строк повернення кредиту 25.08.2019, встановлюючи процентну ставку по кредиту 0,01%. (а.с.7).

Вказана Додаткова угода до кредитного договору №SAMDN50ОТС002351184 від 21.02.2019 містить посилання на кредитний договір № SAMDN50ОТС002351184 від 06.11.2009, однак, матеріали справи вказаного договору не містять (а.с.7).

Крім того, дослідивши вказануДодаткова угода до договору суд зазначає, що вона не може бути підставою для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості по пені, оскільки дана Додаткова угода є додатковою по відношенню до кредитного договору №SAMDN50ОТС002351184 від 06.11.2009, а не до заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг №б/н від 06.11.2009, при цьому, зазначена додаткова угода та графік погашення заборгованості до неї містить підпис особи клієнта без ініціалізації, тобто не зазначено прізвище, ім`я та по-батькові підписанта, тому її не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.11.2009 року, шляхом підписання анкети-заяви.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2021 справа № 207/345/20, провадження № 61-18547св20.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також позивач на підтвердження заявлених позовних вимог надав розрахунок заборгованості за договором SAMDN50ОТС002351184 від 21.02.2019, графік погашення суми боргу за реструктуризацією на термін 6 місяців від 21.02.2019 та виписку по рахунку в період з 21.02.2019 по 12.05.2022 (а.с.5-9).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі з ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

При цьому варто відмітити, що матеріали справи не містять відомостей про випуск нових карток та збільшення кредитного ліміту, оскільки анкета-заява від 06.11.2009 вказує лише на видачу клієнту кредитної картки з кредитним лімітом у 1000 гривень з терміном дії до 11.2013.

Таким чином, відсутні докази, що підтверджують подальшу видачу та отримання відповідачем платіжної картки (карток) зі збільшенням кредитного ліміту, також відсутні посилання на документи, що підтверджують видачу та отримання відповідачем кредитних коштів та користування коштами відповідачем.

На думку суду, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві, а тому не є належним доказом існування боргу.

При цьому варто відмітити, що обґрунтований розрахунок позовних вимог це такий розрахунок, що містить обчислення, порядок нарахування сум (множення, додавання, нарахування процентів та інше) та підстави такого нарахування, передбачені законом або умовами угоди, відображення проведених оплат, тощо.

При обґрунтуванні розміру заборгованості за пенею користування кредитом у розмірі 41436,91 грн. позивач не зазначив конкретний період, за який проводяться нарахування (у разі зміни за період нарахування - розмір у кожному періоді), з посиланням на відповідний пункт договору .

Представник позивача у поданій заяві від 12.07.2021 про усунення недоліків позовної заяви зазначив, що з метою встановлення судом обставин нарахування та погашення складових заборгованості надано виписку по особовому рахунку відповідача, яка є первинним документом та містить детальну інформацію про рух коштів по картрахунку, в тому числі інформацію про отримання, використання кредитних коштів відповідачем та їх погашення (а.с.26).

Однак, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку ОСОБА_1 з 21.02.2019 по 12.05.2022 містить лише дані про дату вихідного залишку: "20.11.21"; кореспондентський рахунок " НОМЕР_1 "; назву кореспондента: "Філія "Розрахунковий центр" "Волинське ГРУ, "Рівненська Філія", "Житомирське РУ (к.д.7584343); призначення платежу: "перенесення залишку у зв`язку з реорганізацією"; разом 41436,91 грн. (а.с.9). Жодного іншого руху коштів вказана виписка не містить.

Таким чином, зазначена виписка по рахунку не є належним доказом, який підтвердує існування боргу відповідача перед позивачем.

Дослідивши надані позивачем докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає, що позивач до позовної заяви не надав жодних доказів, які підтверджують наявність у відповідача заборгованості вказаної у позовній заяві, причини її виникнення; не надав обгрунтований розрахунок вказаної пені в розмірі 41 436,91 грн. при нульовій заборгованості по кредиту; не надав доказів видачі карток позичальнику; відсутні виписки з рахунків відповідача з моменту отримання кредиту 06.11.2009.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором №SAMDN50ОТС002351184 від 21.02.2019.

Відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.04.2022 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила своє прізвище на ОСОБА_2 (а.с.44).

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 слід відмовити повністю.

V. Розподіл судових витрат

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог позивача, судовий збір з відповідача стягненню не підлягає та покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 525, 526, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10-13, 19, 76-83, 133, 141, 247, 258-259, 263-265,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО