провадження № 6/752/310/22
УХВАЛА

09.09.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 752/18370/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним кредитного договору та визнання нікчемності договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа № 752/18370/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним кредитного договору та визнання нікчемності договору іпотеки.

В липні 2022 року відповідач звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2015 року, позов банку було задоволено. Однак, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.02.2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено. В січні 2019 року представник банку отримав виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 на користь банку судовий збір в сумі 5379,10 грн., та 07.06.2022 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа. Заявник вказує, що зазначений виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки, останній, судом було видано помилково, та зазначені кошти рішенням суду апеляційної інстанції були стягнуті із банку на користь ОСОБА_2 , а не зі ОСОБА_1 на користь банку, як помилково зазначено у виконавчому листі. Посилаючись на викладене, сторона відповідача вимушена звернутись до суду із даною заявою та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судового збору в сумі 5379,10 грн.

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні просив в задоволенні заяви відмовити.

Відповідач (боржник) в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав.

Третя особа в судовому засіданні просила вимоги скарги задовольнити .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2015 року, позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення було задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2007 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № K3V3GR15005554 від 21.03.2007 року в сумі 87675,63 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 1 135399,35 грн. (один мільйон сто тридцять п"ять тисяч триста дев"яносто дев"ять гривень 35 коп.), визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування , з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правововими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 487,20 грн. Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, недійсним кредитного договору та визнання факту нікчемності договору іпотеки, були залишені без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.02.2016 року, було скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року в частині задоволеного позову Публічного акціонерного товариства КомерційнийБанк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. У позові Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , та виселення з указаної квартири, було відмовлено. Скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року в частині відмови у позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 про визнання квартири спільної сумісною власністю подружжя, та визнання нікчемним договору іпотеки. Ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Визнано за ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано нікчемним, недійсність якого встановлена законом, договір іпотеки, укладеного між ОСОБА_1 , та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк», щодо квартири АДРЕСА_1 на забезпечення зобов`язань за кредитним договором від 21 березня 2007 року № К3V31505554, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відутою Оксаною Валеріївною від 21 березня 2007 року за реєстровим № 345. В частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору від 21 березня 2007 року №К3V3GK15005554, та додаткового договору №1 від 4.11.2013 року до основного кредитного договору від 21 березня 2007 року №К3V3GK15005554, укладених між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» на суму 74.980дол.США, було відмовлено. Скасовано рішення в частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судового збору у сумі 487 грн. 20 коп., та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові. Стягнуто із Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 5379 грн.10 коп. В решті рішення було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2017 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 03.02.2016 року було залишено без змін.

30.05.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 752/18370/14-ц про стягненні зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» коштів в сумі 5379,10 грн.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.06.2022 року, було відкрито виконавче провадження № 691653236 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Однак, варто вказати, що зі змісту рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що судовий збір у сумі 5379 грн.10 коп. було стягнуто із ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 , та рішення суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили не містить вказівки про стягнення зі ОСОБА_1 на користь банку коштів в сумі 5379,10 грн.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: видачі виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;видачі виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

До підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Наведені боржником обставини підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки, фактично у відповідача ОСОБА_1 за рішенням суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили, та яким було скасовано рішення суду першої інстанції, - відсутній обов`язок по сплаті судового збору в сумі 5379,10 грн. на користь банку.

Аналізуючи зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку про те, що наявні процесуальні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки, виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судового збору в сумі 5379,10 грн. було видано помилково.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 79, 80, 81, 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву відповідача ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 752/18370/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним кредитного договору та визнання нікчемності договору іпотеки, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 30.05.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/18370/14-ц про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» коштів в сумі 5379,10 грн., на підставі якого Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 69165336.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Н.П. Чередніченко