Справа № 367/6871/21
Провадження №2/367/3113/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участі секретаря Глушко М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третьої особи: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) державний виконавець Вегера О.Д. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третьої особи: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) державний виконавець Вегера О.Д. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що в липні 2021 року стало відомо, що 17 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2758, відповідно до якого вирішено стягнути з нього грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами, код платника податків згідно з , відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/ФК від 09 липня 2020 року, якому, в свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код платника податків згідно з , відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», код платника податків згідно з , на підставі договору відступлення прав вимоги №20170714 від 14 липня 2017 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №270592229 від 08 серпня 2014 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 . Вказаним виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги відповідача та стягнути з нього за період з 13.07.2017 року по 17.07.2020 року включно, суму у розмірі: 752,78 (сімсот п`ятдесят дві) гривня 78 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 5573,08 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 08 копійок - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 4517,27 (чотири тисячі п`ятсот сімнадцять) гривень 27 копійок - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10 893,13 (десять тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні 13 копійок. 13 квітня 2021 року, на підставі вищевказаного виконавчого напису державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вегерою Ольгою Дмитрівною, відкрито виконавче провадження № ВП 65134321. 27.05.2021 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вегерою О.Д., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.05.2021 року ВП №65134321. На підставі цієї Постанови, вже в липні 2021 року Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України в Київській області й здійснило стягнення коштів з його пенсії на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». З цього моменту він дізнався про стягнення з нього коштів за виконавчим написом, зі змістом якого навіть не був ознайомлений. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. Жодних договірних відносин він не мав з відповідачем. В момент вчинення виконавчого напису 17.07.2020 року були відсутні правові та законодавчі підстави для його вчинення, оскільки Перелік не містив відповідного розділу, який регламентує порядок стягнення заборгованості, з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому нотаріус Остапенко Є.М. - був позбавлений права вчиняти спірний виконавчий напис. Суму заборгованості він не визнає, оскільки вже станом на 22 липня 2015 року ним було повністю повернуто (сплачено) отриманий за кредитним договором кредит на загальну суму 11 745, 60 грн. Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис 17 липня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №2758. Стягнути з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» ( ) на його користь грошові кошти стягнуті за виконавчим написом у сумі 6006,16 грн. Стягнути з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» ( Код ) на його користь суму понесених останнім судових витрат, що складається з судового збору (1816,00 грн. за подачу позовної заяви та 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову) та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн., що разом на дату подачі позовної заяви становлять 8770,00 грн.

Позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. В якій зазначив, що 27.05.2021 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вегерою О.Д., було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.05.2021 року ВП №65134321, яка була направлена на виконання в Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України в Київській області. В серпні 2021 року він звернувся до Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області, з метою отримання детальної інформації щодо відрахувань проведених на виконання вищевказаної постанови по ВП №65134321. Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, своїм листом від 30.08.2021 року за №9588-15989/Д-02/8-10000/21 надало відповідь в якій вказало, що згідно постанови Державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.05.2021 ВП № 65134321 проводяться відрахування з пенсії в розмірі 20%, боргу в сумі 12251,44 грн. Відрахування з пенсії проводились в таких розмірах: 3003,08 грн. - липень 2021 р., 3003,08 грн. - серпень 2021 р. Тобто станом на час звернення до суду, на підставі виконавчого напису, який оскаржується, з нього вже було стягнуто кошти у сумі 6 006,16 грн. Одночасно з подачею позовної заяви, було подано заяву про забезпечення позову, Лише 15.10.2021 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вегерою Ольгою Дмитрівною, після отримання відповідної ухвали суду, стягнення за виконавчим документом було зупинено на підставі постанови про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП №65134321. Вказана постанова була направлена державним виконавцем до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, для зупинення відрахувань з його пенсії, які щомісячно проводилися управлінням Пенсійного фонду. Враховуючи те, що вказана Постанова надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області значно пізніше (внаслідок часу поштового перебігу та організаційних моментів щодо отримання та розподілу вхідної кореспонденції), кошти згідно виконавчого документу в рамках ВП №65134321 продовжували відраховувати з його пенсії, не лише в вересні, а й у жовтні 2021 року.Таким чином, з урахуванням останнього списання (відрахування) коштів здійсненого Головним управління Пенсійного фонду України у Київській області у жовтні 2021 року, з нього було стягнуто загальну суму, що підлягала стягненню в рамках ВП № 65134321, а саме 12 251,44 грн. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17 липня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №2758. Стягнути з Відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Код )на його користь грошові кошти стягнуті за виконавчим написом у сумі 12 251, 44 грн. Стягнути з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Код ) на його користь суму понесених судових витрат, що складається з судового збору, а саме (1816,00 грн. за подачу позовної заяви та 454,00грн. за подачу заяви про забезпечення позову та 908,00 грн. за подачу заяви прозбільшення позовних вимог) та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн., що разом на дату подачі позовної заяви становлять 10678,00 грн. (десять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень 00 копійок.). Враховуючи, що частина витрат на професійну правничу допомогу може бути понесена ним в майбутньому, у зв`язку з ходом судового розгляду справи, питання про розподіл судових витрат, просить вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідачем подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог. В якій зазначено, що Позивач просить суд стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» грошові кошти в розмірі 12 251,44грн., які ніби були стягнені в ході проведення виконавчих дій. Проте з такими вимогами не можливо погодитись, з огляду на наступне: в матеріалах цивільної справи відсутні докази, що підтверджують перерахування стягнутих з позивача коштів на банківські реквізити відповідача - ТОВ «Фінпром маркет» та кошти, стягнуті в рамках виконавчого провадження, неможливо вважати безпідставно набутими. Щодо відсутності документів, які підтверджують безпідставне стягнення грошових коштів на користь ТОВ «Фінпром маркет». Доводи позивача стосовно стягнення з останнього коштів, розмір яких не вказано, на користь ТОВ «Фінпром маркет» - є безпідставними та такими, що не підтверджуються фактичними обставинами справи. Згідно наданих позивачем доказів неможливо встановити ні факт стягнення грошових коштів з позивача, ні їх розмір, ні факт перерахування стягнених коштів за банківськими реквізитами відповідача у справі - ТОВ «Фінпром маркет».Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить повернути, стягнуті в рамках виконавчого провадження як заборгованість за кредитним договором, їх не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в частині щодо стягнення з ТОВ «Фінпром маркет» грошових коштів в розмірі 12 251,44грн. - відмовити.

Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу згідно якого просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1 907,00грн.

Позивачем подано до суду заяву про стягнення витрат на надання професійної правової допомоги в якій він просить суд прийняти додаткове рішення та стягнути з відповідача на його користь суму понесених судових витрат, що складається з судового збору, а саме (1816,00 грн. за подачу позовної заяви та 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову та 908,00 грн. за подачу заяви про збільшення позовних вимог) та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн., що разом становлять 10678,00 грн. (десять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень 00 копійок.).

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог просив суд цивільну справу за позовом ОСОБА_1 слухати за відсутності свого представника, в частині витрат на правову допомогу просив зменшити до 1907,00грн.

Третя особа - державний виконавець Деснянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вегера О.Д. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис 17.07.2020 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами, код платника податків згідно з , відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20/ФК від 09 липня 2020 року, якому в свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код платника податків згідно з , відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», код платника податків згідно з , на підставі договору відступлення прав вимоги №20170714 від 14 липня 2017 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №270592229 від 08 серпня 2014 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 за період з 13.07.2017 року по 17.07.2020 року включно, суму у розмірі: 752,78грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5573,08грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 4517,27грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 50,00грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10 893,13грн.

Згідно постанови державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вегерою О.Д. 13.04.2021 року відкрито виконавче провадження № 65134321 відповідно до виконавчого напису № 2758, виданого 17.07.2020 року приватним нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» за період з 13.07.2017 року по 17.07.2020 року коштів у розмірі: 752,78грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5573,08грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 4517,27грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 50,00грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10 893,13грн.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.

Згідно приписів ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17.

Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як встановлено судом, суму заборгованості ОСОБА_1 не визнає та кредитний договір №270592229 від 08 серпня 2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 нотаріально не посвідчувався і на вимогу підпункту (а) п.1 Переліку № 1172, оригінал цього договору, який нотаріально посвідчений, - нотаріусу для вчинення виконавчого напису - не подавався, що вбачається, з матеріалів виконавчого провадження № 65134321наданих суду Деснянським відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття.

Відповідачем не подано до суду жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача. Крім того не подано і кредитного договору, нотаріально посвідченого, згідно якого був здійснений спірний виконавчий напис нотаріусом.

Отже, оспорюваний виконавчий напис, вчинений без надання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору, чим порушено вимоги Переліку № 1172, що є порушенням вимог ст.87 Закону «Про нотаріат».

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно листа ГУ ПФ України у Київській області від 30.08.2021 року № 9588-15989/Д-02/88-1000/21 вбачається, що згідно постанови державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.05.2021 ВП № 65134321 проводяться відрахування з пенсії в розмірі 20 %, боргу в сумі 12251,44 грн. Відрахування з пенсії проводились в таких розмірах: 3003,08 грн. - липень 2021, 3003,08грн. - серпень 2021. Залишок станом на 01.03.2021 становить 6245,28 грн.

Згідно розпорядження № 65134321 від 17.08.2021 року державного виконавця Вегери О.Д. затвердженого начальником відділу ДВС Дубас А.М. вбачається, що грошові кошти у сумі 3003.08 гри, що надійшли 11.08.2021 р. на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 2758, виданого 17.07.2020 р.

нотаріус (Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. ), про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , керуючись статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження", необхідно перерахувати: 1089,31грн. виконавчого збору: на ІВАN UA332б004 в Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за ; 69грн. витрат виконавчого провадження: на ІВАN UA 1113571 в Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код за ; 126,3грн. витрат виконавчого провадження: на ІВАN UA 1113571 в Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код за .

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, судом встановлено, що з позивача були стягнути кошти за спірним виконавчим написом, проте позивачем не подано до суду жодних доказів, які б підтверджували факт отримання ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» грошових коштів стягнутих з ОСОБА_1 за спірним виконавчим написом у сумі 12 251,44грн., не надано жодного підтвердження щодо перерахування державним виконавцем цих коштів відповідачу, тому суд приходить до висновку, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, позов, поданий позивачкою невеликого змісту, не потребує значного часу для його виготовлення, на думку суду такі витрати позивача не були неминучими.

Позивач ставить вимогу стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7500,00грн, при цьому додає квитанції № 01/09-21 від 01.09.2021 року на суму 6500грн., № 01/11-21 від 01.11.2021 року на суму 1000,00грн., з яких вбачається, що оплачено послуги адвоката, - а саме: юридичну консультацію, позовну заяву та заяву про забезпечення згідно договору № 01/09/2021 від 01.09.21 та підготовку заяви про збільшення позовних вимог, згідно договору № 01/09/2021 від 01.09.21; акт приймання-передачі надання послуг до договору про надання правової допомоги № 01/09/2021 від 01.09.2021 від 26 січня 2022 року, що містять детальний опис наданих послуг виконаних Адвокатським бюро Олени Циганенко «СІ.Л.Н.АРБІТРЕЙД», в особі керуючого Циганенко Олени Миколаївни по справі та їх вартість.

Також в матеріалах справи міститься: копії договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 року № 01/09/2021, додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 року № 01/09/2021від 01.09.2021 року та додаткової угоди № 2 до договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 року № 01/09/2021від 01.11.2021 року, згідно яких Адвокатське бюро Олени Циганенко «СІ.Л.Н.АРБІТРЕЙД», в особі керуючого Циганенко Олени Миколаївни надає правову допомогу ОСОБА_1 , що, на думку суду, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

В той же час, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), з огляду на те, що дана категорія справ, не представляє складності, обсяги виконаної роботи є незначними, розгляд справи проведенов порядку спрощеного позовного провадження та без участі сторін, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про зменшення понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно задоволених вимог.

Судом встановлено, що позивачем згідно квитанцій сплачено судовий збір у розмірі 1816,00грн. за подання позовної заяви, 454,00грн за подачу заяви про забезпечення позову та 908,00грн. за подання заяви про збільшення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 12, 81, 83, 89, 133, 137, 141, 142, 163, 247, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третьої особи: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) державний виконавець Вегера О.Д. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис 17 липня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №2758.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» код ЄДРПОУ 43311346 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 908,00грн сплаченого при подачі позову судового збору та 454,00грн. сплаченого судового збору при подачі заяви про забезпечення позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза