Провадження № 2-о/752/11/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 вересня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Машкевич К.В.

при секретарі Гненик К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтресована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі - продажу квартири, укладеного 21 вересня 2009 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстрованого в реєсті за №17-1951, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви посилаються, що 21 вересня 2000 року між заявницями та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , в рівних частках кожної. В тексті вказаного договору було допущено описку при написанні їх прізвищ, а саме вказано « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_2 ».

Зазначають, що виправлення вказаних описок у договорі купівлі - продажу є неможливим, наявна помилка перешкоджає реалізації їх прав на розпорядження належної їм на праві власності майном, в зв`язку з чим просять задовольнити заяву.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року витребувано від Першої київської державної нотаріальної контори (м. Київ, просп. Перемоги, 11) належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи на підставі яких був посвідчений договір купівлі-продажу квартири від 21 вересня 2000 року, засвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчуком О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №17-195.

Заявниці в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Від представника заявників - адвоката Калініченко О.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) направила до суду пояснення, в яких просило розглянути справу у відсутності представника з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавста.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності нез`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правилами ст. ст. 94, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.6. ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 21 вересня 2000 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діє за згодою своєї матері ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений держаним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстровано в реєстрі за № 17-1951 (а.с.6).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області від 19 вересня 1995 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено « ОСОБА_1 », яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Очеретувате Токманського району Запорізької області (а.с.7).

Вбачається, що 24 липня 2010 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено шлюб, зареєстрований Таврійською сільською радою Токманського району Запорізької, про що здійснено актовий запис №25, відповідно до Свідоцтва про шлюб (а.с.9).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Голосіївським РУ ГУМВС України в м.Києві від 08 вересня 2010 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено « ОСОБА_2 », яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Токман Запорізької області (а.с.8).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджено копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.7, 15).

З наданих суду документів вбачається, що заявницями доведено ті обставини, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , що діяла за згодою своєї матері ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), які з однієї сторони уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений держаним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстровано в реєстрі за № 17-1951, є одними і тими ж особами, тобто вказаний документ належить останнім.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що заява, є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 81, 293, 294, 315, 319, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтресована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа - договору купівлі - продажу квартири, укладеного 21 вересня 2009 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстрованого в реєсті за №17-1951, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя