Справа № 214/9631/21
2/214/1434/22
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Комунальне підприємство «Телерадіокомпанія «Рудана» Криворізької міської ради про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові її права, інформацію поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі « ОСОБА_5 » у передачі «Цей день»; зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі « ОСОБА_5 » у передачі «Цей день» щодо неї; стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. на її користь.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст.175,177 ЦПК України, що є підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивачка не зазначила обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

У разі, коли редакція не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник розповсюдження інформації.

У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

В порушення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи позивачем не вказано в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем, із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення з посиланням на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Отже, позивачу необхідно сформулювати, яку саме інформація необхідно спростувати.

Також позивачу необхідно сформулювати (у прохальній частині позову), яку саме інформацію, що визнати недостовірною та у який спосіб.

Суд звертає увагу, що право вибору способу захисту, а в даному випадку способу спростування (у разі задоволення позову) належить позивачу. Суд самостійно не обирає за позивача спосіб захисту порушеного права, якщо позивач самостійно не зазначає його у позовній заяві.

Таким чином, позивачу слід викласти: яка саме інформація, є недостовірною, такою, що не відповідає дійсності; у якій спосіб позивач просить спростувати інформацію, яка за її твердженням є недостовірною; навести обгрунтування заявленого до стягнення розміру моральної шкоди.

Також суд звертає увагу, що позивачу слід визначити коло відповідачів, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27лютого 2009року №1, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник телерадіокомпанії, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Враховуючи наведене, позивачу слід визначити коло відповідачів для належного захисту своїх прав.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» визначено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

Згідно п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Разом з тим, згідно п. 5ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у категорії справ про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у позовній заяві пред`явлено декілька вимог немайнового характеру про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, одну вимогу про відшкодування моральної шкоди на суму 100 000 грн.

За таких обставин позивачу слід було сплатити судовий збір в розмірі 3 316,00 грн., що складається з: 908, 00 грн. за вимоги немайнового характеру; 908,00 грн. за вимоги немайнового характеру; 1500,00 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди на суму 100 000 грн.

Однак, позивачем до позовної заяви додано квитанцію № ПН 756 від 05.07.2021 року, про сплату судового збору у розмірі 1000 грн., та довідка вх.734/361 від 18.10.2021 року видана ОСОБА_1 про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Таким чином, судовий збір сплачено не в повному обсязі. Тому, позивачу необхідно здійснити доплату судового збору, відповідно до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» в сумі 1408,00грн. (3316,00грн. 1908,00 грн. = 1408,00 грн.)

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позовна заява повинна містити зазначення доказів по кожному випадку поширення недостовірної, негативної інформації та вплив її на ділову репутацію позивача по кожному епізоду поширення конкретної недостовірної інформації.

Без усунення недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185,260,261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Комунальне підприємство «Телерадіокомпанія «Рудана» Криворізької міської ради про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Чернова