Справа № 473/1846/22
РІШЕННЯ

іменем України

"07" вересня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказувала, що 18 лютого 2021 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №3.

Від шлюбу мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте сімейні відносини не склалися та з травня 2022 року припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім`ї. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Донька ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання, залишивши їй шлюбне прізвище. Також просила суд щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, та аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, до досягнення донькою трирічного віку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково в заяві зазначила, що на примирення не згодна. Спори щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя відсутні. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав повністю. Додатково в заяві зазначив, що на примирення він не згодний. Спори щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя відсутні.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що 18 лютого 2021 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №3.

Від шлюбу мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені.

Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Водночас судом встановлено, що спільна дитина сторін - донька ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України).

Крім цього, згідно ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України).

За встановлених обставин, враховуючи визнання позову відповідачем та відсутність в матеріалах справи доказів, що б свідчили про відсутність в останнього можливості утримувати дружину та дитину або обставин, що б могли вплинути на розмір аліментів, а тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти у визнаному ним розмірі: на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу); на утримання доньки до досягнення дитиною повноліття - 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь державного бюджету 1 984,80 грн. судового збору. (по 992,40 грн. за кожну з вимог про стягнення аліментів).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів -- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 18 лютого 2021 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - « ОСОБА_4 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Червоне Тальнівського району Черкаської області, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно кошти (аліменти) у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2022 року і до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Червоне Тальнівського району Черкаської області, щомісячно кошти (аліменти) на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 02 серпня 2022 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідент. номер: НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106), , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв