Ухвала

Іменем України

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 457/176/21

провадження № 61-7030ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» на рішення (постанову) головного державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайгель Наталії Миколаївни, боржник - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» (далі - ТОВ «ФК «Брайт-К») звернулося до суду із скаргою на рішення (постанову) головного державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайгель Н. М. (далі - Трускавецький МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів)), боржник - ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги зазначало, що 07 травня 2014 року Трускавецьким МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 43197809 з примусового виконання виконавчого листа № 2-81/11 від 07 квітня 2014 року, виданого Трускавецьким міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум), правонаступником якого є ТОВ «ФК «Брайт-К», заборгованості. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2014 року визначено стягнути з ОСОБА_1 на користь стягувача 43 319,28 дол. США, що еквівалентно гривні у сумі 344 531,23 грн та штрафних санкцій у сумі 36 858,28 грн, а також 1 700,00 грн. та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення (далі - ІТЗ), а разом - 338 209,51 грн заборгованості.

25 січня 2021 року на розрахунковий рахунок стягувача від Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) надійшов платіж у розмірі 127 943,94 грн. на погашення боргу боржника у відритому виконавчому провадженні. 01 лютого 2021 року стягувачу стало відомо, що державним виконавцем Гайгель Н. М. винесено постанову про закриття виконавчого провадження.

Вважав таку постанову неправомірною, оскільки сума заборгованості, яка була фактично стягнута з боржника, не відповідає сумі, зазначеній у резолютивній частині рішення суду та виконавчому листі.

Ураховуючи вищевикладене, просило суд визнати неправомірними дії (рішення) головного державного виконавця Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М. при винесені постанови від 27 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 43197809; скасувати постанову від 27 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 43197809, винесену головним державним виконавцем Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М.; зобов`язати головного державного виконавця Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М. здійснити перерахунок стягнутих з боржника коштів за виконавчим листом № 2-81/11 від 07 квітня 2014 року, виданим Трускавецьким міським судом Львівської області, у частині стягнення суми в іноземній валюті в доларах США за курсом на дату платежу.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року у задоволенні скарги ТОВ «ФК «Брайт-К» на рішення (постанову) головного державного виконавця Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М. відмовлено.

Місцевий суд дійшов висновку, що у цій справі оскаржуються дії головного державного виконавця Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М. щодо виконання рішення суду про стягнення суму боргу, визначеній у національній валюті, тобто в межах заявлених вимог кредитора, та відмовив у задоволенні скарги.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Брайт-К» задоволено. Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким скаргу ТОВ «ФК «Брайт-К» задоволено.Визнано неправомірними дії (рішення) головного державного виконавця Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М. при винесені постанови від 27 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 43197809. Скасовано постанову від 27 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 43197809, винесену головним державним виконавцем Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М. Зобов`язано головного державного виконавця Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М. здійснити перерахунок стягнутих з боржника коштів за виконавчим листом № 2-81/11 від 07 квітня 2014 року, виданим Трускавецьким міським судом Львівської області, у частині стягнення суми в іноземній валюті в долари США по курсу на дату платежу.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду не виконано належним чином та у повному обсязі, відповідно відсутні підстави для закриття виконавчого провадження. Належним виконанням рішення є стягнення суми в іноземній валюті з перерахуванням за курсом на дату платежу, у випадку ж виконання частинами з перерахуванням в долари США, за курсом на дату кожного з платежів.

22 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: запропоновано заявниці сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

У серпні 2022 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, копія квитанції про сплату судового збору.

Отже, недоліки касаційної скарги усунуто.

У касаційні скарзі заявниця, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року.

В обґрунтування касаційної скарги заявниця зазначає, що звертаючись до суду із скаргою на рішення (постанову) головного державного виконавця Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М., ТОВ «ФК «Брайт-К» не надано підтверджуючих документів про правонаступництво попереднього кредитора - ПАТ «Банк Форум». Вказує, що звертаючись зі скаргою, ТОВ «ФК «Брайт-К» не вказало, які саме його права порушені у процесі виконання судового рішення, який розмір нанесених збитків у результаті здійснення виконавчого провадження та яку саме суму ним недоотримано.

Розглянувши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Судами встановлено, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 29 листопада 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість у розмірі 43 319,28 дол. США (що в еквіваленті до гривні станом на 14 січня 2011 року становить 344 531,23 грн) та штрафні санкції у розмірі 36 858,28 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» сплачене державне мито у сумі 1 700,00 грн та 120,00 грн витрат на ІТЗ судового процесу.

На виконання вказаного рішення суду 07 квітня 2014 року Трускавецьким міським судом Львівської області видано виконавчий лист.

07 травня 2014 року заступником начальника ВДВС Трускавецького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43197809 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 43 319,28 дол. США, що еквівалентно гривні у сумі 344 531,23 грн, та штрафних санкцій у сумі 36 858,28 грн, а також 1 700,00 грн та 120,00 грн витрат на ІТЗ, а разом 383 209,51 грн заборгованості.

27 січня 2021 року головним державним виконавцем Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №43197809 у зв`язку з тим, що з боржника стягнено борг у сумі 383 209,51 грн у повному обсязі.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а, також, платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Водночас правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями у її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

У разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця (стаття 49 Закону України «Про виконавче провадження»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) зазначено, що: «особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Саме таким чином необхідно діяти у випадку примусового виконання грошового зобов`язання, визначеного в іноземній валюті, про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18). З наведених підстав вказівка в резолютивній частині рішення суду першої інстанції про стягнення відповідних сум з конвертацією цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу є помилковою, тому з резолютивної частини рішення суду першої інстанції слід виключити слова «з конвертацією цієї суми у національну валюту на день здійснення платежу» у всіх випадках їх застосування)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказано, що «правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Із матеріалів справи убачається, що, ухвалюючи рішення у справі, Шевченківський районний суд визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення. Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про необхідність відступити від правової позиції Верховного Суду України щодо застосування пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1445цс17».

Апеляційним судом встановлено, що Трускавецький міський суд Львівської області, ухвалюючи рішення 29 листопада 2013 року, визначив суму боргу в іноземній валюті. Поруч здійснено її перерахунок у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом Національного банку України еквівалент у національній валюті України.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що належним виконанням рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 29 листопада 2013 року є стягнення суми в іноземній валюті з перерахуванням за курсом на дату платежу, у випадку ж виконання частинами з перерахуванням у долари США за курсом на дату кожного з платежів.

Доводи касаційної скарги про те, що звертаючись до суду із скаргою на рішення (постанову) головного державного виконавця Трускавецького МВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гайгель Н. М., ТОВ «ФК «Брайт-К» не надав суду підтверджуючих документів про правонаступництво попереднього кредитора -ПАТ «Банк Форум», є необґрунтованими з огляду на таке.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 17 січня 2019 року, замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 2-81/11, виданого Трускавецьким міським судом Львівської області 07 квітня 2014 року за результатами розгляду справи № 2-81/11 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме: замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (далі - ТОВ АНСУ») у зв`язку з переходом до ТОВ «АНСУ» прав кредитора відповідно до договору № 1274-Ф про відступлення прав вимоги від 09 жовтня 2018 року.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 03 грудня 2019 року замінено стягувача у виконавчому листі, виданому Трускавецьким міським судом Львівської області у справі № 2-81/11 за вищевказаним позовом, а саме: замінено стягувача - ТОВ «АНСУ» на стягувача - ТОВ «ФК «Брайт-К» у зв`язку з переходом до ТОВ «ФК «Брайт-К» прав кредитора відповідно до договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 02 вересня 2019 року.

Ураховуючи вищевикладене, ТОВ «ФК «Брайт-К» є стороною виконавчого провадження, яка має право звернутися до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Доводи касаційної скарги про те, що ТОВ «ФК «Брайт-К» не вказано суму в гривнях, яка повинна була бути стягнутою, є необґрунтованими, оскільки рішення та дії виконавця оскаржені з підстав виконання рішення суду не у передбачений спосіб, тобто виконання рішення суду про стягнення суми у валюті виконувалося у гривнях, коли б мало виконуватися у частині стягнення коштів у валюті - саме у валюті.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду та зводяться до неправильного тлумачення заявницею норм процесуального права.

Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про наявність підстав для задоволення скарги ТОВ «ФК «Брайт-К».

Враховуючи, що постанова апеляційного суду прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а касаційна скарга є необґрунтованою, відповідно, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» на рішення (постанову) головного державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гайгель Наталії Миколаївни, боржник - ОСОБА_1 відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний