ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1082/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1194/22 Категорія: на ухвалу Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 21 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Леськівська сільська рада про поділ в натурі житлового будинку з визнанням права власності за кожним із співвласників на 1/2 його частину, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_1 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Леськівська сільська рада (місце знаходження: с. Леськи, Черкаського району, Черкаської області, вул. Центральна, 53) про поділ в натурі житлового будинку з визнанням права власності за кожним із співвласників на Ѕ його частину, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 21 червня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що даний спір вже був вирішений судом. Наразі позивач звернувся до суду з тим самим предметом позову, з тих самих підстав, та до тих самих сторін. Тобто, будучи незадоволеним результатом рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22.04.2022 року, однак не бажаючи його оскаржувати, ОСОБА_1 знову звертається до суду з аналогічним позовом, бажаючи здобути потрібний йому результат, і зловживаючи своїми процесуальними правами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи судове рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням судом обставин, які мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов хибного висновку, що у своїх вимогах ОСОБА_1 знову просить суд виділити йому та ОСОБА_2 в натурі домоволодіння та припинити право спільної часткової власності, встановити порядок користування земельною ділянкою, зазначаючи те, що спір вже був вирішений судом.

Наразі позивач звернувся до суду не з тим самим предметом позову та не з тих самих підстав. Не погодившись із рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.04.2022 року у справі №707/1773/20, позивач звернувся із новим позовом у порядку статті 367 ЦК України з іншими позовними вимогами, скориставшись своїм процесуальним правом, оскільки суд першої інстанції вирішив справу на підставі взаємовиключних норм права.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року в справі № 146/318/20 (провадження № 61-11374св20) зроблено висновок, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права».

Судом встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.04.2022 року по справі №707/1773/20, яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору: Леськівська сільська рада Черкаського району Черкаської області про виділ частки майна в натурі, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності відмовлено. Рішення, зокрема обґрунтовано тим, що житловий будинок «Б-1», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який ОСОБА_1 просить виділити йому в натурі, переобладнано ним з літньої кухні за відсутності дозвільних документів та проекту. Відтак, вказане нерухоме майно є самочинним будівництвом та не є об`єктом права власності й не може бути предметом поділу/виділу. Інші позовні вимоги, у тому числі про встановлення порядку користування земельною ділянкою, також не підлягають задоволенню як похідні від вирішення позовної вимоги про виділ частки зі спільної часткової власності.

У даному позові ОСОБА_1 просить суд поділити в натурі домоволодіння, яке складається окрім іншого, з житлового будинку «Б-1», припинити право спільної часткової власності, встановити порядок користування земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі, як на ознаку відсутності тотожності даних позовів вказує, що предметом позову за яким наявне судове рішення, яке набрало законної сили, було виділення в натурі будинковолодіння у порядку статі 364 ЦК України, а наразі ним заявлено вимоги про поділ спірного будинковолодіння у порядку статті 367 ЦК України.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстави, зазначеної у п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд повинен упевнитись в тотожності позовів.

Для застосування вказаної підстави для відмови у відкритті провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

Позов вважається тотожним лише тоді, коли всі три елемента позову співпадають, у разі, якщо навіть один з елементів позову не співпадає, позов не є тотожним.

При вирішенні питання тотожності позовів правове значення мають не ті підстави, якими позивач обґрунтовував позов при зверненні до суду, а підстави, за якими вирішено справу, враховуючи можливість зміни підстав позову за відповідною заявою позивача.

З огляду на відмінність підстав позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі, що призвело до постановлення помилкової ухвали і що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 21 червня 2022 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2022 року.

Судді: