У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2022 Справа №607/9508/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан Володимир Вікторович, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,-

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», третя особа ОСОБА_2 про визнання попереднього договору недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, позивачем 08 вересня 2022 р. подано суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках), які належать ТОВ «Везем Шиппінг» (), в межах заявлених позовних вимог в розмірі 304 645, 72 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову значно ускладнить відновлення порушених прав позивача та повернення власних коштів, а за певних обставин може бути навіть неможливим.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне

06 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» та ОСОБА_1 був укладений попередній договір ПКП-8277, відповідно до умов якого сторони зобов`язувалися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу на належний відповідачу транспортний засіб марки Ford, модель Escape sel, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 до 31 січня 2022 року.

Відповіно до п. 2.1 попереднього договору ПКП-8277 продаж ТЗ мав бути здійсненим за ціною 8 919 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення попереднього договору ПКП-8277 становило 240 186,89 грн.

На виконання положень попереднього договору ПКП-8277, 06.09.2021 року позивачем, через свою знайому ОСОБА_2 було здійснено внесення коштів в сумі 146 713,55 грн. по наданому відповідачем рахунку.

У травні 2022 року позивач неодноразово намагався з`ясувати інформацію у менеджерів та представників ТОВ «Везем шиппінг» щодо придбання обумовленого попереднім договором ПКП-8277 транспортного засобу, та укладення основного договору купівлі-продажу, однак все виявилось марним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Вони мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, із позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення грошових коштів з відповідача за попереднім договором .

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, яке може бути ухвалене відповідно до заявлених вимог. Конкретний вид забезпечення позову повинен застосовуватися у разі необхідності та бути співмірним із заявленими вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд виходячи із предмету заявленого позивачем позову, а також змісту заяви про забезпечення позову, із врахуванням підстав обгрунтованості доцільності їх вжиття, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Так, на думку суду, заявником не наведено та не надано доказів, які б підтверджували існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній справі. При цьому, суд не приймає до уваги доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із того, що відповідач ігнорує звернення позивача, не повертає йому коштів, небажання відповідача вругулювати конфлікт на стадіях досудового розгляду, наявність безліч судових справ, недобросовісна поведінка відповідача.

Також, як вбачається із матеріалів справи, заява позивача не містить належного обґрунтування причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов. На думку суду, заявником не доведено у поданій заяві та не підтверджено належними і допустими доказами обставини, які б вказували на очевидну небезпеку завдання шкоди її правам, свободам та інтересам та які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить захист її прав, свобод чи інтересів в подальшому.

Крім цього, у поданій заяві про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, а також на кошти відповідача, які обліковуються на банківських рахунках в банківських установах, проте, не вказує таких банківських установ та відповідних номерів рахунків. Заявником не надано доказів на обґрунтування тверджень щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання судового рішення в майбутньому.

Відтак, викладені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини, враховуючи положення ст.149 ЦПК України, не є достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149, 150, 260, 352-354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заявиОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», третя особа ОСОБА_2 про визнання попереднього договору недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан