Справа № 712/281/20
Провадження № 2др/712/4/22
07 вересня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :
головуючого судді Токової С.Є.
при секретарі Онищенко Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою адвоката Прядки Віталія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, стягнення аліментів та захист честі, гідності та ділової репутації, -
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця села Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця міста Черкаси.

Вирішено внести до актового запису № 276, складеного 05 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступні зміни: в графі відомості про батька виключиити відомості " ОСОБА_4 " та вказати - " ОСОБА_1 " .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку , але не менше 30 % прожиткового мінінмуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця села Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати в розмірі 6620,70 грн. ( шість тисяч шістсот двадцять ) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця села Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2022 року виправлено описку у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2022 року. У абзаці третьому рішення суду вирішено вірно вказати «Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття».

01 лютого 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Прядка В.М. скерував до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 11 300 грн.

Питання про постановлення додаткового рішення суд вирішує без виклику сторін, що передбачено ч.4 ст.270 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2022 року адвокат Прядка В.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та просив суд ухвалити додаткове рішення по справі про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 11 300 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду відповідачем надано: - договір №48/20(витяг) про надання послуг від 15.07.2020 року; акт приймання-передачі наданих послуг з надання професійної (правничої) допомоги ОСОБА_1 від 27.12.2021; детальний опис робіт (наданих послуг); угоду про вартість послуг за надання (професійної правничої) допомоги (додаток до Договору про надання послуг № 48/20 від 15 липня 2020 року); копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 25/21 від 30.12.2021 року на суму 22600 грн.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію ордера серія ЧК № 138532 від 15.07.2020 року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд враховує позицію Великої Палати ВС висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тошо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Заявник зазначає обґрунтування даних витрат як витрачений час пов`язаним із розглядом даної справи, а саме: наданням консультацій ОСОБА_1 , підготовкою та поданням відзиву на позовну заяву, ознайомлення з матеріалами справи, участь в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд приходить до переконання, що стягнення суми коштів у заявленому представником відповідача розміру за надану правничу допомогу не є обґрунтованим, враховуючи складність справи, час затрачений на надання допомоги, підготовку процесуальних документів. Такий розмір винагороди не є співрозмірним із складністю справи, що випливають із даних правовідносин.

За таких обставин, суд, враховуючи критерій реальності наданих доказів та обсяг виконаних робіт адвоката на представництво інтересів відповідача вважає за необхідне частково задовольнити клопотання представника відповідача - адвоката Прядки В.М. на суму 8 000 грн., оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності і буде узгоджуватися із позицією Великої Палати ВС справа № 904/4507/18 щодо визначення критеріїв розміру гонорару.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 265, 270, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України,суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Доповнити резолютивну частину рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2021 року у цивільній справі № 712/281/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, стягнення аліментів та захист честі, гідності та ділової репутації.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. ( вісім тисяч гривень 00 коп.)

Додаткове рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст додаткового рішення суду складено 07 вересня 2022 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач - ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1