Справа № 455/116/20
Провадження № 2/455/199/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі засідань, цивільну справу №455/116/20 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2020 року Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 02.08.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» (далі - позивач, страховик) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0168896 (далі - Поліс).

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen T4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 «Рубель» сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області в справі №455/163/18 від 02.03.2018 року, відповідача визнано винним у настанні дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася 09.02.2018 року на автодорозі «КПП «Смільниця - м.Старий Самбір» в с. Стар`ява Старосамбірського району Львівської області за участі забезпеченого автомобіля «Volkswagen T4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 «Рубель», під керуванням відповідача та автомобіля, марки «Ноnda СR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 ..

Крім того, постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.03.2018 року у справі № 455/163/18, відповідача визнано винним у керуванні транспортним засобом «Volkswagen T4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння та залишенні місця ДТП.

Таким чином, вину відповідача у скоєнні ДТП, керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та залишенні місця ДТП доведено повністю та беззаперечно.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Ноnda СR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

29.05.2018 року ТзОВ АК «Експерт Сервіс» складено звіт № 1018/18 (далі - звіт про оцінку), яким встановлено оціночну вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Ноnda СR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно звіту про оцінку, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Ноnda СR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 222 415,73 гривень. На підставі страхового Акту №85-18 та заяви про виплату страхового відшкодування, власнику автомобіля «Ноnda СR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі страхової суми (ліміту відповідальності) - 99500 гривень 00 копійок.

Оскільки, відповідач на момент настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також залишив місце події, у позивача виникло зобов`язання про відшкодувати завданих збитків у порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування за Полісом АМ/0168896.

Просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», суму виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 99500 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Ухвалою судді від 13.03.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 15 годину 00 хвилин 28.12.2020 року.

Наказом від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_4 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 28.10.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 16 годину 00 хвилин 16.12.2020 року, яке неодноразово відкладалося.

Ухвалою суду від 16.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 09.11.2021 року, яке неодноразово відкладалося.

Представник позивача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 09.08.2022 року до суду від представника ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» Опанасенка Б.Ю. надійшло клопотання, в якому він просив розглядати дану справу у його відсутності, у випадку неявки відповідача у судові засідання ухвалити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як було встановлено в судовому засіданні 02.08.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0168896 (а.с.8).

Відповідно до п.п.4,5 Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100000,00 гривень, а розмір франшизи становить 500,00 гривень.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.03.2018 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130, ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення та на підставі ст.36 КУпАП обрано йому стягнення у виді штрафу в сумі 10200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.9-11).

З постанови вбачається, що ОСОБА_2 09.02.2018 року, о 02 годині 50 хвилин, на автодорозі КПП «Смільниця» - м.Старий Самбір» в с.Стар`ява Старосамбірського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Т-4», номерний знак НОМЕР_1 «Рубель» в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №13 від 09.02.2018 року, виданого КЗССР «Старосамбірська ЦРЛ», чим порушив п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 09.02.2018 року, на автодорозі КПП «Смільниця» - м.Старий Самбір» в с.Стар`ява Старосамбірського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Т-4», номерний знак НОМЕР_1 «Рубель», не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення із автомобілем марки «Honda CRV», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.11.3, п.11.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Також, ОСОБА_2 09.02.2018 року, на автодорозі КПП «Смільниця» - м.Старий Самбір» в с.Стар`ява Старосамбірського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Т-4», номерний знак НОМЕР_1 «Рубель», будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив п.п. «а» п.2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

З актового запису про зміну імені №16 від 23.06.2018 року відомо, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зміним своє прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.96).

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч.6 ст.82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

02.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся до голови Правління ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з заявою про отримання страхового відшкодування по випадку, що стався 09.02.2018 року, в результаті якого було пошкоджено транспортний засіб (марка «Honda CRV», номерний знак НОМЕР_3 ) та відповідальність винної особи в ДТП застраховано у ПрАТ «УТСК» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0168896 (а.с.63).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно абз.2 п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожиьо-транспортиої пригоди жито, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно звіту №1018/18 про оцінку автомобіля «Honda CRV», номерний знак НОМЕР_3 , від 29.05.2018 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Honda CRV», номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень становить 222 415,73 гривень (а.с.12-25).

Так, на підставі страхового Акту № 85-18 (а.с.72) та заяви про виплату страхового відшкодування, власнику автомобіля «Honda CRV», номерний знак НОМЕР_3 , Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія»було виплачено страхове відшкодування у розмірі страхової суми (ліміту відповідальності): 99500,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями за №№ 18003. 18015. 18041. 18083 (73-76).

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов`язання з відшкодування шкоди.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди.

Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності.

Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні.

У справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до підпункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.03.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.ст.124, 122-4 КУпАП, то дані обставини не потребують доказування.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2.4.7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, їх правове регулювання, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом здійснив дану дорожньо-транспортну пригоду, то після виплати позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 99500,00 гривень на користь потерпілої особи у нього виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди у порядку регресу, а тому з цих підстав позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2102,00 гривні, сплачений Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» (а.с.3), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та ст. ст. 256, 257, 261, 993, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. 8-9, 27 Закону України «Про страхування», ст. 33, 35, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 274, 280-282, 353-354, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в користь Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», юридична адреса м.Київ, вул.Саксаганського, будинок №77, поштовий індекс 01033, суму виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 99500 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в користь Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», юридична адреса м.Київ, вул.Саксаганського, будинок №77, поштовий індекс 01033, сплачений судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Пошивак Ю.П.