Провадження номер 2-о/741/26/22
Єдиний унікальний номер 741/121/22
РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року представник заявника адвокат Яцун Володимир Михайлович, діючи від імені та представляючи інтереси заявника ОСОБА_1 , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із цією заявою. Свої вимоги представник заявника мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка заявника ОСОБА_3 . На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом із ОСОБА_3 був зареєстрований за цією адресою її співмешканець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким померла не перебувала у шлюбі. Фактично на день смерті ОСОБА_3 проживала у будинку заявника разом із заявником по АДРЕСА_2 , оскільки мала слабкий стан здоров`я та потребувала постійного стороннього догляду. Такий догляд тітці забезпечувала заявник, тому що остання не мала інших близьких родичів. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева, що знаходилось в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008531, виданого на підставі рішення Носівської РДА Чернігівської області від 01 липня 1996 року № 155, Носівською райдержадміністрацією Чернігівської області 22 грудня 1999 року, зареєстрованого 22 грудня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1016.

Інші спадкоємці, які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні. При підготовці документів до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 було виявлено, що заявник в установлений строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті тітки, а також відсутні документи, які б підтверджували факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для оформлення спадщини заявникові необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Саме тому представник заявника просить судовим рішенням встановити вищевказаний факт, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2022 року відкрито окреме провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву, просила її задовольнити, пояснила, що її рідна тітка по батьку ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті. ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай), однак про наявний сертифікат заявник дізналася випадково півроку тому. ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрований її співмешканець ОСОБА_4 , однак він також помер у 2006 році. За півроку до смерті ОСОБА_3 захворіла на рак, тому заявник забрала її на постійне проживання до свого житлового будинку по АДРЕСА_2 , здійснювала догляд за тіткою, забезпечувала необхідні для лікування засоби та ліки, здійснювала поховання тітки після її смерті. Для оформлення спадкових прав після смерті тітки заявникові необхідно встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав вимоги заяви з підстав, викладених у її змісті, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання заінтересована особа була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки не повідомлено, не подано відзиву або заяви про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Отже, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 дала показання, що вона є сусідкою заявника. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_3 за півроку до смерті та на день своєї смерті постійно проживала в будинку своєї племінниці ОСОБА_6 , оскільки тяжко хворіла останніх півроку життя, не могла самостійно пересуватися. ОСОБА_6 забезпечувала догляд за ОСОБА_7 , купувала їй ліки, годувала, хоронила після смерті.

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_8 дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_5 .

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Куйбишева, що знаходилось в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008531, виданого на підставі рішення Носівської РДА Чернігівської області від 01 липня 1996 року № 155, Носівською райдержадміністрацією Чернігівської області 22 грудня 1999 року, зареєстрованого 22 грудня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1016 (а. с. 12).

На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 290/№1 від 18 березня 2021 року (а. с. 9). Разом із нею був зареєстрований співмешканець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 10).

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 38-40).

Судом установлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 37).

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_6 є рідною племінницею ОСОБА_3 , що підтверджується копією народження ОСОБА_9 (а. с. 6), копією свідоцтва про одруження ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (а. с. 6), копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 (а. с. 7), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_7 (а. с. 11).

Батько ОСОБА_1 . ОСОБА_11 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7). А тому в силу ч. 3 ст. 1266 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за правом представлення.

Згідно з копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 з 03 січня 1981 року зареєстрована в АДРЕСА_2 (а. с. 5). Судом установлено, що ОСОБА_1 постійно з 1981 року проживає за своїм місцем реєстрації.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

У п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з матеріалами справи (а. с. 9) на день смерті спадкодавець ОСОБА_1 офіційно була зареєстрована у АДРЕСА_1 . Однак, судом встановлено, що півроку до дня своєї смерті ОСОБА_3 постійно проживала в будинку АДРЕСА_2 разом із своєю племінницею ОСОБА_1 , оскільки в силу стану здоров`я потребувала допомоги та постійного стороннього догляду. ОСОБА_1 забезпечувала їй такий догляд. Ці обставини підтверджуються поясненнями заявника, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , сумнівів у достовірності яких суд не має.

Отже, у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 уважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки в заявника відсутні документи на підтвердження спільного проживання ОСОБА_6 разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини після смерті останнього, заявник позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на майно, яке залишилося після смерті її рідної тітки.

При винесенні рішення суд бере до уваги те, що встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої, має для заявника юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно. Заявник позбавлена можливості в іншому порядку, крім судового, встановити цей факт.

Отже, з огляду на вищезазначене, беручи до уваги всі обставини справи, докази, надані заявником та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд робить висновок, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1261, 1266, 1268 ЦК України, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_6 , заінтересована особа Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Установити факт постійного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після її смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа: Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 20.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15 вересня 2022 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА