РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3711/22

№ 2/183/2948/22

06 вересня 2022 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 26 липня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим вони з 2012 року припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо. Тому, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Не погоджуючись із викладеними обставинами у позовній заяві, відповідач подала відзив на позов, в якому зазначила, що шлюбні відносини між ними були припинені в лютому 2022 року. До цього їх шлюбні відносини були стабільними, вони вели спільне господарство, підтримували одне одного. У лютому 2022 року відносини ускладнилися на фінансовому ґрунті, позивач проявив агресію, змінив замки, не допустив до спільного помешкання, після чого відповідач була змушена піти жити до дітей, а потім виїхала до Польщі. На даний час, спільні сімейні стосунки між ними припинені, сім`я розпалася, а тому відповідач не заперечую проти розірвання шлюбу з позивачем.

У відповіді на відзив, позивач спростовував доводи відповідача, проте що шлюбні відносини між ними були припинені в лютому 2022 року. Відносини між ними дійсно ускладнилися 25 лютого 2022 року після сварки, далі відповідач зі спільного помешкання вивезла спільно нажите майно, залишивши помешкання пусте. Наполягав на розірванні шлюбу, з підстав зазначених у його позовній заяві.

У судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що сторони з 26 липня 2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №198 (а.с.3). Від шлюбу спільних дітей не мають.

Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Крім того, суд приймає до уваги, що у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач визнала позов, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». Клопотань про зміну прізвища не заявляла, а тому суд вважає за необхідне залишити прізвище відповідача без змін.

Згідно наданої суду квитанції при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 26 липня 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №198.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.20 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 06 вересня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.