Справа № 487/5110/21
Провадження № 2/487/501/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2022 р.

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що сімейне життя не склалось, шлюбні відносини між ними фактично припинені, через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, тому шлюб носить формальний характер, його збереження є неможливим та перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 04.08.2021 відкрите провадження у справі.

31.08.2021р відповідач подав до суду заяву, в якій просив надати йому строк для примирення із позивачкою, оскільки на розлучення на згоден.

12.10.2021р. позивач подала до суду заяву, в якій просила розірвати шлюб, на примирення не згодна.

29.10.2021р. відповідно до ухвали Заводського районного суду м.Миколаєва клопотання відповідача ОСОБА_2 було задоволено, надано строк для примирення сторін строком на 6 місяців.

22.08.2022р. по справі провадження поновлено та справу призначено до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

За змістом ст.51Конституції України та ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом, позивач і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.03.1977.

Сімейне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між ними фактично припинені, через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, тому шлюб носить формальний характер, його збереження є неможливим та перебування у шлюбі суперечить його інтересам.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачу надавався строк для примирення, однак останній в судове засідання не зявився.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а подружжя не має намір зберігати шлюб.

Приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 76,8189,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.03.1977 року Литвиновичською сільською радою Кормянського району Гомельської області , актовий запис № 11 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу відновити прізвище - ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відоме, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 27.01.2003 р. Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

Суддя: Ж.П.Павлова