УХВАЛА

Іменем України

16.09.2022 Справа №607/5618/22 Провадження № 2-з/607/114/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення коштів, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення коштів, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення коштів.

15.09.2022 позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що предметом даного позову є поділ майна подружжя. Заявник зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі намагався мирно врегулювати з ОСОБА_2 спірні майнові питання, однак перемовини не дали жодного результату. Так, ОСОБА_2 категорично відмовляється визнавати спільною сумісною власністю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , товариство «Золота Осінь», оскільки вважає, що згідно з договором дарування таке майно є її особистою власністю, незалежно від того, що заявник здійснював добудову такого будинку та його відновлення після пожежі. Також заявник зазначає, що ОСОБА_2 неодноразово зазначала про те, що має право вільно на власний розсуд розпорядитись вказаним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, а також іншим майном, яке перебуває у спільній сумісній власності, оскільки таке майно зареєстроване на її ім`я. Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких підстав відповідно до ст. 150 ЦПК України заявник просить заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , товариство «Золота Осінь»;

- земельної ділянки площею 0,0534 га, кадастровий номер 010010774, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться на АДРЕСА_2 , товариство «Золота Осінь», а також незавершеної будівництвом господарської споруди, яка розташована на цій земельній ділянці;

- транспортного засобу марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- транспортного засобу марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Заявник зазначив, що такий вид забезпечення позову є співмірним позовним вимогам, не завдасть збитків інтересам пізар Ю.О., а тому заявник не має пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи заявника, викладені у поданій заяві, а також дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд встановив, що предметом даного позову є поділ майна подружжя, в тому числі об`єктів рухомого та нерухомого майна, про заборону відчуження яких просить у даній заяві заявник, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , товариство «Золота Осінь»; земельної ділянки площею 0,0534 га, кадастровий номер 010010774, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться на АДРЕСА_2 , товариство «Золота Осінь», а також незавершеної будівництвом господарської споруди, яка розташована на цій земельній ділянці; транспортного засобу марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; транспортного засобу марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Так, в силу вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України)

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Саме лише посилання в заяві на потенційну неможливість у подальшому виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, зазначаючи про можливість відчуження ОСОБА_2 спірного майна, заявник висловлює лише припущення щодо можливості вчинення цих дій, не посилаючись на докази, які б підтвердили існування таких обставин, та не долучаючи ці докази до заяви про забезпечення позову.

Крім цього, суд приймає до уваги, що у поданій зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просила визнати спільною сумісною власністю подружжя: земельну ділянку площею 0,0534 га, кадастровий номер 010010774, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться на АДРЕСА_2 , товариство «Золота Осінь», а також незавершену будівництвом господарську споруду, яка розташована на цій земельній ділянці; транспортний засіб марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , про заборону відчуження яких просить заявник.

Указані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не заперечує того факту, що зазначене вище майно є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак відсутні будь-які підстави вважати, що таке майно може бути нею відчужене чи приховане.

Крім цього, з матеріалів цивільної справи вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , товариство «Золота Осінь» є незавершеним будівництвом та станом на даний час не прийнятий в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Оскільки докази того, що ОСОБА_2 здійснила державну реєстрацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , товариство «Золота Осінь», заявником не надано, суд вважає, що заявник не довів і наявність ризику відчуження такого майна.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, а відтак і про відсутність підстав для її задоволення.

При цьому суд також звертає увагу, що подана заявником заява про забезпечення позову не містить будь-яких доказів, на яких ґрунтуються вимоги заявника, оскільки до такої заяви не долучено жодних додатків, за винятком квитанції про сплату судового збору. Разом з тим наявність доказів, поданих разом з позовною заявою, не спростовує обов`язку заявника надати суду відповідні докази при поданні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 77-80, 89, 149-153, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення коштів, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення коштів відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська