ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5691/22 Справа № 211/1304/22 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Міський тролейбус»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства «Міський тролейбус», на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мотуз О.В., звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Міський тролейбус» (надалі КП «Міський тролейбус») про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 15 березня 2014 року працює у КП Міський тролейбус, на теперішній час, на посаді водія тролейбусу міського пасажирського травмаю.

02 лютого 2022 року позивача відстроронено від посади.

Підставою для відсторонення зазначено те, що позивач не надав документи, що підтверджують факт щеплення проти COVID-19 або довідку про тимчасові чи постійні протиопоказання до вакцинації проти COVID-19.

Позивач вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки її відсторонення від роботи є безпідставним, порушує його права на працю.

Зазначає, що відповідно до ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи (ПАРЄ) від 27 січня 2021 року щеплення проти COVID-19 не є обов`язковим та є добровільним для всіх груп населення.

Також, вакцини від COVID-19 не пройшли повний обсяг клінічних досліджень, зокрема не вивчено побічних ефектів і протиопоказань, відсутня інформація про всі можливі ризики для здоров`я, а також ефективність та безпеку.

Вакцинація від COVID-19 здійснюється лише за наявності згоди особи.

Для позивача вказана вакцинація має ознаки примусу, при цьому відмова від вакцинації має для позивачки тяжкий наслідок втрату роботи та єдиного джерела для існування.

Вважає, що саме заклад охорони здоров`я має встановити факт ухилення від проведення профілактичного щеплення, тому підставою для відсторонення від роботи може слугувати не факт ненадання працівником документу на підтвердження вакцинації, а подання посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби.

Позивач вважає, що факт відмови працівника від обов`язкового профілактичного щеплення або ухилення в його проведенні має встановлюватися на основі письмових документів, які мають бути отримані роботодавцем у встановленому законом порядку. Відмова працівника у наданні свого документу про вакцинацію не вказує на його відмову від вакцинації чи її відсутність, а вказує на бажання працівника не розголошувати певні відомості про себе, що свідчить про відсутність законних підстав у роботодавця про відсторонення від роботи. В оскаржуваному наказі про відсторонення відсутній висновок роботодавця про наявність або відсутність щеплення позивача і не вказує на відмову позивача здійснити таке щеплення чи ухилення у його здійсненні, що вказує на те, що наказ не містить жодного обґрунтування та не може вважатися законним.

Посилаючись на викладене, просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ №120-к від 02 лютого 2022 року Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 , виданого директором Комунального підприємства Міський тролейбус (надалі КП «Міський тролейбус»), поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді водія тролейбусу міського пасажирського трамваю, а також стягнути з КП Міський тролейбус на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розрахунку 1015,13 грн. за кожен робочий день, що, станом на момент подання позову, становить 18272,34 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Комунального підприємства «Міський тролейбус» Приходько О.Я. № 120-к від 02 лютого 2022 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Стягнуто з Комунального підприємства «Міський тролейбус» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час відсторонення від роботи за період з 02.02.2022 року по 09.03.2022 року у розмірі 18272 гривні 34 коп.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи - за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач КП «Міський тролейбус» просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що жодних вимог щодо відсторонення за таких умов лише за наявності подання посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби чинними нормативними актами не передбачено.

Позивачу було доведено до відома про необхідність мати підтверджуючі документи щодо проведення щеплення проти COVІD-19, або медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVІD-19, виданого закладом охорони здоров`я. або ПЛР тесту в строк, не менше ніж за 72 години до робочої зміни, про що свідчить повідомлення № 120 від 10.01.2022 року, яке було доведено до відома позивача 10.01.2022 року. Станом на 30.01.2022 року він не надав документів про вакцинацію або висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVІD-19. За фактом відмови позивача у наданні вказаних документів, 02.02.2022 року був складений Акт «Про відмову надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVІD-19, що стало підставою для відсторонення від роботи ОСОБА_1 без збереження середнього заробітку.

Зауважує, що ОСОБА_1 було допущено до роботи з повним робочим днем з 09.03.2022 року до завершення воєнного стану в Україні.

Наполягає, що ознак порушення конституційних прав та свобод позивача, при виданні Наказу про відсторонення його від роботи, відповідач не вбачає.

Посилається на Постанову Верховного Суду від 10 березня 2021 року у цивільній справі № 331/5291/19, в якій суд висловив позицію, про те, що в даному випадку превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто було виправданим.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова працівника про надання конфіденційної медичної інформації, відповідно до ст.46 КЗпП України, не може бути підставою для відсторонення від роботи, як і відмова працівника від обов`язкових профілактичних щеплень та від участі у випробувані лікарських засобів з посиланням на норми ст.8 ЗУ «Про захист персональних даних» та ст. 39-1 ЗУ « Про основи законодавства України про охорону здоров`я», оскільки сертифікат вакцинації чи висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації не містить лікарської або медичної таємниці.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, представник позивачки зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як необґрунтовану.

В судове засідання надійшла заява представника відповідача Комунального підприємства «Міський тролейбус» Мамонова Віталія Вікторовича про зупинення провадження у справі № 211/1304/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 ( провадження № 61-4479св22).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який погодився з заявою представника відповідача Комунального підприємства «Міський тролейбус» Мамонова Віталія Вікторовича про зупинення провадження у справі № 211/ 1304/22, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі необхідно зупинити з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 15 березня 2014 року працює у КП "Міський тролейбус" на посаді водія тролейбуса міського пасажирського транспорту Депо № 2 (а.с.11).

Згідно повідомлення № 120 від 10 січня 2022 року, КП Міський тролейбус було повідомлено позивача про те, що з 31 січня 2022 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення проти COVID-19 обов`язкове для працівників підприємства. На підставі наказу МОЗ Про затвердження Змін до Переліку професій виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням від 30 листопада 2021 року № 2664 та пункту 41-6 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 необхідно надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або висновок лікаря щодо наявності протипоказань проти гострої респіраторної хвороби проти COVID-19. Наведено посилання на списки пунктів щеплень та центрів масової вакцинації, а також попереджено, що у разу ненадання до 30 січня 2022 року одного із вказаних документів, 31 січня 2022 року працівника буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП України та ст.12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб. Також зазначено, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу про призначення пенсії та оплати тимчасової непрацездатності (а.с.28).

Від отримання примірнику повідомлення позивач ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідний Акт від 10 січня 2022 року, працівниками КП Міський тролейбус, в.о.начальником маршрутів ОСОБА_3 , нарядчиком ОСОБА_4 , оператором з випуску ОСОБА_5 , згідно якого водій тролейбуса Депо № 2 ОСОБА_1 відмовився ставити підпис про те, що він ознайомлений з повідомленням № 120 від 10 січня 2022 року (а.с.29).

Відповідно до Акту від 02 лютого 2022 року № 2, складеного працівниками КП Міський тролейбус в.о. начальником маршрутів Шульгою В.С. старшою медичною сестрою ОСОБА_6 , оператором АСООП ОСОБА_7 , ОСОБА_1 відмовився надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 (а.с.30).

Відповідно до наказу директора КП Міський тролейбус Приходько О.Я. № 120-к від 02 лютого 2022 року, виданого на підставі частини 1 статті 46 КЗпП України, частини 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-ІІІ зі змінами та доповненнями, наказу МОЗ України Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим щепленням від 30 листопада 2021 року № 2664, пункту 41-6 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 № 120 від 10 січня 2022 року, акту про відмову від отримання повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 10 січня 2022 року, акту про відмову надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 02 лютого 2022 року, у зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів щодо проведення щеплення проти COVID-19 або медичного висновку (довідки) про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я або ПЛР тесту не менше ніж за 72 години до робочої зміни, ОСОБА_1 , водія тролейбусу Депо 2, відсторонено від роботи з 02 лютого 2022 року без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення проти COVID-19 до моменту усунення причин, що зумовили таке відсторонення (надання підтверджуючих документів або відповідних довідок) або до закінчення дії карантину (а.с. 21).

Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, з 24.02.2022 року та на час воєнного стану, наказом МОЗ від 25.02.2022 року № 380 року зупинено дію наказу «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року № 2153.

Наказом директора КП Міський тролейбус Приходько О.Я. № 236-к від 09 березня 2022 року, на підставі наказу МОЗ України № 380 від 25.02.2022 року Про зупинення дії наказу МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153, ОСОБА_1 допущено до роботи з повним робочим днем на посаді водія тролейбусу Депо № 2 з 09 березня 2022 року до завершення воєнного стану в Україні (а.с.36).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів щодо зобов`язання щеплення з боку позивача, так само, як і не надано доказів щодо повноваження відповідача на відсторонення позивача з роботи з підстав відсутності вищезгаданого щеплення. Крім того, судом не встановлено обставин щодо порушення позивачкою законодавства про працю, яке б стало підставою для її відсторонення. Суд першої інстанції зазначав, що, станом на день ухвалення рішення, жодним нормативно-правовим актом не передбачено в яких випадках відсторонювати чи не відсторонювати невакцинованих від СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 працівників (а також вакцинованих однією вакциною), не передбачено винятків відсторонення (таких як наявність протипоказань від щеплення), не розроблено та не проінформовано населення про механізм отримання підтвердження протипоказань, тощо. Згаданий Перелік не є тим документом, який зобов`язує проведення обов`язкового щеплення, адже таке рішення може прийняти лише Головний державний санітарний лікар. Таке рішення досі не прийнято. В зв`язку з чим, суд вважав, що наказ № 120-к від 02.02.2022 року "Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 " є незаконним та підлягає скасуванню. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 02.02.2022 року по 09.03.2022 року у сумі 18272,34 грн.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України зазначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_8 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця», в особі виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця», про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 03 серпня 2022 року зазначено, що колегія суддів зобов`язана звернутися до використання повноважень ВП ВС задля забезпечення сталості та єдності судової практики щодо вирішення виключної правової проблеми, яка полягає в таких питаннях:чи є правомірним без ухвалення органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, упровадження обмежень права на працю в Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженому наказом МОЗ України від 4 жовтня 2021 року № 2153, і постанові Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236, яке полягає у встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників та запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилилися від профілактичних щеплень проти COVID-19;чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав і дискримінаційним установлення додаткових обмежень у вказаному Переліку, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для працівників центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій і їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема спеціальних закладів, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти й наукових установ незалежно від типу та форми власності й установлення обов`язку в постанові № 1236 керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників і державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком та які відмовляються або ухиляються від цього (враховуючи що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);чи є національне законодавство з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (Закони України «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, зазначений вище Перелік та постанова № 1236), таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї поведінки, і яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів з урахуванням того, що в них передбачено різне правове регулювання, яке суперечить Конституції України.

Оскільки, справи цієї категорії переважно малозначні в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанцій.

Станом на 06 вересня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо розгляду Великою Палатою Верховного Суду зазначеної цивільної справи.

Оскільки, правовідносини у справі за позовом ОСОБА_8 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця» та справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Міський тролейбус» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи є аналогічними, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. ст. 260, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Комунального підприємства «Міський тролейбус» Мамонова Віталія Вікторовича про зупинення провадження у справі № 211/ 1304/22 задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі № 211/1304/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: