печерський районний суд міста києва
18 лютого 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
судді Новака Р.В.
при секретарі судового засідання Талдоновій М.Є.
учасники справи:
відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРНДБЕРГ»
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНДБЕРГ» про визнання припиненим трудового договору,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «БРЕНДБЕРГ» про визнання припиненим трудового договору, мотивуючи тим, що 21.06.2012 її було призначено на посаду керівника ТОВ «БРЕНДБЕРГ» , про що було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Враховуючи те, що товариство припинило здійснювати свою господарськц діяльність, заробітна плата їй як керівнику не виплачується, засновники жодним чином не реагують на її заяви щодо звільнення з посади, позивач звернулася до засновників із письмовими заявами щодо звільнення її за власним бажанням за ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Також позивач як директор товариства ініціювала проведення позачергових Загальних зборів учасників товариства, про що направила повідомлення на адресу іншим учасникам товариства. Однак, у призначений час на позачергові Загальні збори учасників ніхто не з`явився. При Поштові відправлення повернулися позивачу без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Отже, учасниками товариства було проігноровано повідомлення позивача про проведення Загальних зборів щодо її звільнення і не розглянуто по суті заяву про звільнення протягом встановлених законодавством строків. Зважаючи на те, що подальше перебування на посаді директора породжує низку певних юридичних наслідків, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав до суду.
Ухвалою суду від 10.08.2021 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.
За таких обставин, суд розглянув справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.
Згідно зі ст.87 ЦК України юридична особа діє на підставі статуту.
Водночас, копія Статуту ТОВ «БРЕНДБЕРГ» в матеріалах справи відсутня, тому дотримання порядку звільнення позивача ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «БРЕНДБЕРГ» аналізується судом на підставі Закону України «Про господарські товариства» (далі - Закон № 1576-XII), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон № 2275-VIII), що набув чинності 06.02.2018.
Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 58, ч. 1 ст. 62 Закону № 1576-XII встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор).
Статтею 28, ч. 4 ст. 39 Закону № 2275-VIII встановлено, що органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «директор», якщо статутом не передбачена інша назва.
До виключної компетенції загальних зборів належить утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства, рішення щодо якого приймається простою більшістю голосів (п. г) ч. 5 ст. 41, ч. 3 ст. 59 Закону № 1576-XII).
Аналогічно, положеннями ч. 1 ст. 29 Закону № 2275-VIII встановлено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства і до їх виключної компетенції відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства.
Статтею 61 Закону № 1576-XII встановлено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Закону № 2275-VIII визначено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства.
Статтею 32 Закону № 2275-VIII встановлено наступний порядок скликання загальних зборів виконавчим органом. Загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.
Відповідно до частин 1, 3, 4 та 7 ст. 33 Закону № 2275-VIII загальні збори учасників проводяться в порядку, встановленому цим Законом та статутом товариства. Загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно. На загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол. Загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства. Проведення загальних зборів за межами території України допускається лише за одностайною письмовою згодою всіх учасників товариства.
Судом встановлено та підтверджується даними ЄДРЮОФОПГФ ТОВ ТОВ «БРЕНДБЕРГ» є діючою юридичною особою, в стані припинення не перебуває, і на момент зверненнч із позовом його засновниками є ТОВ «Портленд Ейдженсі» (Сполучене Королівство, Лондон), кінцевими бенефіціарними власниками якого є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) і ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 .
Відповідно до Наказу №23/12-К від 21.06.2012, протоколом № 1/2012 від 15.05.2012 рішенням загальних зборів учасників ТОВ «БРЕНДБЕРГ» позивача обрано директором вказаного Товариства та позивач прийняв на себе обов`язки директора ТОВ «БРЕНДБЕРГ» з 21.06.2012.
Листом від 07.07.2020 позивач ОСОБА_1 належним чином повідомила усіх учасників ТОВ «БРЕНДБЕРГ», зокрема, громадян України: ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ «Портленд Ейдженсі» (Великобританія, Лондон) та саме товариство про своє бажання звільнитися у порядку передбаченому ч.1 ст.38 КЗпП України, а також пропозиція щодо склик акання і проведення загальних зборів Товариства для вирішення даного питання.
Проте, вказані листи із заявою ОСОБА_1 про звільнення, адресовані ТОВ «БРЕНДБЕРГ», учасникам: ОСОБА_6 і ТОВ «Портленд Ейдженсі» (Великобританія. Лондон), повернулися позивачу із приміткою «у зв`язку із закінченням терміну зберігання», про що містяться відповідні докази в матеріалах справи.
Згідно доводів позивача, інші засновники Товариства також не вийшли на зв`язок і не вчинили жодних дій для звільнення ОСОБА_1 з посади директора за власним бажанням.
Згодом, позивачу стало відомо, що у липні 2020 року склад засновників ТОВ «БРЕНДБЕРГ» змінився, зі складу учасників товариства вийшли усі громадяни України і залишився один засновник, ТОВ «Портленд Ейдженсі» (Сполучене Королівство, Лондон), кінцевими бенефіціарними власниками якого є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) і ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 )
Позивач вказує на те, що про зміни у складі учасників Товариства її ніхто не повідомляв, на загальні збори її як директора Товариства також не запрошували.
20.07.2020 позивач звернулася із заявою до Печерського УП ГУНП в м. Києві про розшук засновників ТОВ «БРЕНДБЕРГ».
Відповідно до листа Печерського УП ГУНП в м. Києві позивача було повідомлено, що вжитими заходами встановити місцезнаходження засновників компанії ТОВ «БРЕНДБЕРГ» не вдалось і викладені у заяві факти можуть містити цивільно-правові відносини, які до компетенції поліції не відносяться, а тому для їх вирішення необхідно звернутися в суд.
07.12.2020 ОСОБА_1 повторно направила учасникам товариства і на адресу місцезнаходження товариства повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ «БРЕНДБЕРГ» для вирішення питання про звільнення її з посади директора товариства за власним бажанням, а також заяву про звільнення від 07.12.2020.
Відповідно до Повідомлення про скликання загальних зборів від 01.12.2020 та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю» було визначено дату, час і місце проведення зборів, а саме: 29.01.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , час початку: 10:00 год.
Відповідно до акту 29.01.2021 ОСОБА_1 разом із своїм адвокатом Пухальською І.С. о 9 год. 30 хв. прибули за вказаною у Повідомленні про скликання загальних зборів від 01.12.2020 адресою: АДРЕСА_3 для участі у загальних зборах. Проте, на пункті охорони їм повідомили, що про ТОВ «БРЕНДБЕРГ» охороні нічого невідомо, таке товариство за вказаною адресою не знаходиться і відповідно на територію будівлі не пропустили.
Отже, у визначений строк Загальні збори учасників товариства не відбулись, питання про звільнення позивача з посади директора не вирішено, з подальшим внесенням відповідних даних у ЄДРЮОФОПГФ, що порушує права позивача, як працівника.
Відповідно до ч. 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Пунктом 1 ч. 1 статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.
Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
За положеннями статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
З урахуванням наведеного позивач, користуючись своїм правом, у встановленому законом порядку, попередив відповідача (як власника та уповноважений ним орган) письмово за два тижні, про свій намір припинити трудові відносини, натомість відповідач не виконав свій обов`язок оформити розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.
Суд вважає бездіяльність відповідача щодо припинення трудових відносин з позивачем, як протиправну та таку, що порушує трудові права останнього як працівника.
За правилами, встановленими ч. 3 та 6 статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що не вирішуючи питання про його звільнення з посади директора шляхом проведення загальних зборів за умови, коли останній достатньо зрозуміло та достатніми засобами висловив своє бажання припинити трудові відносини, відповідач порушує та обмежує право позивача на працю та вільний вибір, яке гарантоване ст.43 Конституції України.
Виходячи з вимог ст. 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не суперечить закону, а відповідає найбільш ефективному способу захисту трудових прав позивача.
Отже позовні вимоги про припинення трудових правовідносин підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, встановлено порушення прав позивача, що підлягають захисту.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст. 23, 36, 38 КЗпП України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНДБЕРГ» про визнання припиненим трудового договору - задовольнити частково.
Визнати припиненими трудові відносини з 29.01.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «БРЕНДБЕРГ» та ОСОБА_1 відповідно до ст. 38 КЗпП України.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНДБЕРГ» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1
Суддя Р.В. Новак