Справа № 351/360/21
Провадження №2-з/351/3/22
У Х В А Л А

13 вересня 2022 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Сегін І.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи- державний нотаріус Снятинської державної нотаріально контори Білоконь К.С., Державний виконавець Снятинського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Янчук В.В. про визнання недійсним договору дарування квартири,-

В С Т А Н О В И В:

19.02.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи- державний нотаріус Снятинської державної нотаріально контори Білоконь К.С., Державний виконавець Снятинського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Янчук В.В. про визнання недійсним договору дарування квартири (цивільна справа № 351/360/21, провадження № 2/351/41/22).

В процесі розгляду справи по суті, 13.09.2022 позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення її позову, в якому просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме: інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.08.2022, приватним нотаріусом Білоконь С.П. 18.12.2020 проведено державну реєстрацію права власності спірної квартири, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.12.2020, за ОСОБА_5 ..

Перевіривши аргументованість застосовування заходів забезпечення позову, зазначених позивачем, судом не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України, зважаючи на те, спірна квартира ще 18.12.2020, до моменту подання позивачем позову до суду, була продана ОСОБА_5 , яка в даний час не є стороною по справі, а тому, припущення позивача, що вищезазначене майно може бути відчужене відповідачем іншій особі на момент виконання рішення суду не доведене.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставівикладеного,керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи- державний нотаріус Снятинської державної нотаріально контори Білоконь К.С., Державний виконавець Снятинського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Янчук В.В. про визнання недійсним договору дарування квартири - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ігор СЕГІН