ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/841/22
номер провадження 2-др/695/7/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участю: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Золотоноша заяву представника Приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Рибартіль» адвоката Прядки Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат» «Ятрань» до приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Рибартіль» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат» «Ятрань» з позовом до приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Рибартіль» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.08.2022 закрито провадження в справі № 695/841/22 за вказаним позовом; роз`яснено позивачу, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції господарського суду; зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат» «Ятрань» сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

У подальшому 08.09.2022 представник відповідача Приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Рибартіль» адвокат Прядка Віталій Михайловичзвернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, в якому просить суд поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат» «Ятрань» на користь Приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Рибартіль» витрати на правову допомогу у сумі 16 000 грн 00 коп.

У судове засідання з розгляду вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення, призначене на 16.09.2022 представник позивача не прибув, надавши перед початком судового засідання заяву, в якій просить суд відкласти розгляд заяви.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, надавши заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі, на задоволенні заяви наполягає повністю.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Положенням частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, встановивши, що дану справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат» «Ятрань» до Приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Рибартіль» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не належить розглядати в порядку цивільного судочинства, Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалою від 16.08.2022 закрив провадження у справі.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З системного аналізу норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статтей 141, 142 ЦПК України вбачається, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 142 ЦПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 02.02.2022 у справі № 917/3/21.

З викладеного убачається, що у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому із закриттям провадження у справі за даним позовом.

Відтак, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі закриття провадження у справі можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Разом з тим, Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Обов`язком сторін у цивільному процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, відповідно до положень частини п`ятої статті 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Відповідно до роз`яснень викладених у пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Однак судом встановлено, що заява представника Приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Рибартіль» адвоката Прядки Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення не містить жодного обґрунтування наявності вищенаведених обставин у діях позивача.

Стороною відповідача в заяві про компенсацію витрат не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

При цьому, за результатами оцінки доводів сторін і дослідження матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність доказів необґрунтованості дій позивача чи свідчень зловживання ним своїми процесуальними правами.

Системний аналіз положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що доводи заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, тому суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої ст.142 ЦПК України та відмовляє відповідачу в задоволені вказаної заяви.

Керуючись ст. 15, 81, 133, 134, 137, 141, 142, 246, 258, 260, 261, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника Приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Рибартіль» адвоката Прядки Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясокомбінат» «Ятрань» до приватного сільськогосподарського риболовецького підприємства відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська