Провадження 2/756/240/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Шершньові В.О., Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Автотрейдінг-Волинь», треті особи Регіональний сервісний центр МВС № 8041, ОСОБА_3 , про визнання недійсними договору комісії і договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочинів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПП «Автотрейдінг-Волинь», третя особа РСЦ МВС № 8041, про визнання недійсними договору комісії і договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочинів.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що 10.02.2018 року ПП «Автотрейдінг-Волинь» діючи на підставі договору комісії № 6575/18/000341 укладено з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме належного йому на підставі свідоцтва про право реєстрації транспортного засобу НОМЕР_1 автомобіля SKODA OСTAVIA д.н.з. НОМЕР_2 .

Оскільки ОСОБА_2 шляхом обману, заволодів свідоцтвом про право реєстрації транспортного засобу та ключами до замка запалення цього автомобіля, в зв`язку із чим він звертався до правоохоронних органів із заявою про злочин, а також те, що він із ПП «Автотрейдінг-Волинь» жодних договорів комісії щодо продажу належного йому автомобіля не укладав, ОСОБА_1 просить суд визнати договір комісії № 6575/18/000341, укладений 10.02.2018 рому між ПП ПП «Автотрейдінг-Волинь» та ОСОБА_1 , та договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6575/18/000341, укладений 10.02.2018 року між ПП «Автотрейдінг-Волинь» та ОСОБА_2 , недійснми, а також застосувати наслідки недійсності вищевказаних договорів шляхом визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу SKODA OСTAVIA, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , що видане ОСОБА_2 .

Ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 18.11.2021 року, до участі у справі у якості третьої особи залучено ОСОБА_3 .

У поданому відзиві представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 позов не визнав, посилаючись на його недоведеність та безпідставність.

У письмових поясненнях представник Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві позовні вимоги ОСОБА_1 заперечував, зазначивши, що на адресу РСЦ МВС в м. Києві не надходило жодного офіційного документу про встановлення факту підробленості чи фіктивності спірних договорів комісії та купівлі-продажу, що унеможливлює визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію вищезгаданого транспортного засобу, що видане ОСОБА_2 .

У додаткових поясненнях відповідач ОСОБА_2 наполягає на тому, що 10.02.2018 року ОСОБА_1 був присутній при вчиненні правочину по переоформленню спірного автомобіля та особисто підписував документи. Зазначає, що в дійсності переоформлення автомобіля носило формальний характер, оскільки, як до, так і після 10.02.2018 року автомобіль знаходився у його володінні та розпорядженні.

У письмових поясненнях ОСОБА_3 вважає, що він є добросовісним власником спірного автомобіля та придбав його на законних підставах.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, позовні вимоги просили задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

ОСОБА_2 та його представники, а також представник ПП «Автотрейдінг-Волинь» у судовому засіданні просили повністю відмовити у задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю.

Представник Регіонального сервісного центру МВС та ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, представник регіонального центру подавав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.ч. 1-4, п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Судом установлено, що 10.02.2018 року між ПП «Автотрейдінг-Волинь», як комісіонером, та ОСОБА_1 , як комітентом, укладено договір комісії № 6575/18/000341 за умовами якого комісіонер зобов`язалося за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені правочин щодо продажу транспортного засобу SKODA OСTAVIA, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про право реєстрації НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 8).

Крім того, 10.02.2018 року між ПП «Автотрейдінг-Волинь», яке діяло на підставі договору комісії № 6575/18/000341 від 10.02.2018 року, та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу SKODA OСTAVIA, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 9).

За інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) останнім власником транспортного засобу модель SKODA OСTAVIA, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 є ОСОБА_3 (а.с. 153).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

ОСОБА_1 на підтвердження обставин на які він посилається в обґрунтування свого позову надав суду ксерокопію висновку судово-почеркознавчої експертизи КНДЕКЦ МВС України № 17-3/534 від 19.04.2019 року, складеного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.02.2018 року за № 0001390, за яким підпис від імені ОСОБА_1 в акті огляду реалізованого транспортного засобу № 6575/18/000341 від 10.02.2018 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, з наслідуванням його підпису (т. 1 а.с. 22).

Крім того, ОСОБА_1 на підтвердження того, що він не підписував спірний договір комісії посилається на ксерокопію висновку судово-почеркознавчої експертизи експерта КНДЕКЦ МВС України № 17-3/184 від 12.02.2020 року, складеного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.03.2018 року за № 0002320, за яким підпис у договорі комісії № 6575/18/000341 від 10.02.2018 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (т. 1 а.с. 119).

Відповідно до повідомлення Святошинським УП ГУНП у м. Києві від 23.05.2022 року, слідчий керуючись ст. 222 КПК України заперечує щодо розголошення матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0001390 від 21.02.2018 року та за №0002320 від 21.03.2018 року (т. 2 а.с. 18).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 не зміг пояснити правомірність одержання позивачем ксерокопій висновків експертів у вказаних кримінальних провадженнях.

За інформацією Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 26.08.2020 року кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0001390 від 21.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, та за №0002320 від 21.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України -закриті (т. 1 а.с. 126, 231).

Статтею 222 КПК України установлено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Частиною 1 ст. 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

З огляду на викладене, суд при вирішенні спору не бере до уваги ксерокопії висновків експертів, що надані стороною позивача на підтвердження існування обставин на які ОСОБА_1 посилався в обґрунтування позову, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

При цьому, під час судового розгляду стороні позивача судом роз`яснювався обов`язок довести обставини на які сторона посилається в обґрунтування своїх вимог, а також наслідки не вчинення процесуальних дій, однак клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у справі стороною позивача не порушувалось.

За таких обстави, ОСОБА_1 на підтвердження вимог про визнання спірних договорів недійсними у порушення вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів, а тому суд не має правових підстав для задоволення його позову.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 133, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Автотрейдінг-Волинь», треті особи Регіональний сервісний центр МВС № 8041, ОСОБА_3 , про визнання недійсними договору комісії і договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочинів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя