Справа № 686/4906/22
Провадження № 2/686/3225/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

13 вересня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за позикою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 5000 доларів США за договором позики від 13.06.2019 року. За п.1 договору позивач передала відповідачу суму за позикою у розмірі 5000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 13 червня 2020 року. У встановлений термін грошові кошти не були повернені, що стало підставою звернення до суду. Просив також стягнути з відповідача судові витрати, у виді судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав.

Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання до суду не з`явився та не направив представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходили. При відсутності заперечень з боку позивача та його представника, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню.

З матеріалів справи встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформлено договір позики від 13.06.2019року, за яким відповідачу передано 5000 доларів США, за умови повернення 13 червня 2020 року. У встановлений термін грошові кошти не були повернені, що стало підставою звернення до суду.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частинами першою, другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з вимогами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана письмова форма договору позики. Факт передачі грошових коштів в розмірі 5000 доларів США підтверджено письмовою домовленістю у виді договору позики від 13.06.2019р. Відповідачем не оспорено правочин щодо позики.

Витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 19, 42,43,48, 51, 81, 82,137,141, 263,280-282, 354 ЦПК , ст. ст.15,16, 526, 1046, 1049 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 13.06.2019 року у сумі 5000 доларів США та судові витрати у виді судового збору 1415 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дати проголошення рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлено 13 вересня 2022 року.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк