137/443/21

У Х В А Л А

07.09.2022 смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванововї І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за заявою Державного підприємства «Вінницьке лісове господарство» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №137/443/21 за первісним позовом Державного підприємства «Хмільницьке лісове господарство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист права власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Хмільницьке лісове господарство», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на проживання в житловому приміщенні,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Літинського районного суду Вінницької області Верещинської Я.С. перебуває справа за заявою ДП «Вінницьке лісове господарство» про заміну сторони виконавчого провадження у вищезазначеній справі, розгляд якої був призначений на 12 год 00 хв 09.09.2022.

05.09.2022 ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про відвід судді Верещинської Я.С. мотивований тим, що останньою позов ДП «Хмільницьке лісове господарство» до нього про виселення було задоволено. Відтак на думку заявника, заява про заміну сторони виконавчого провадження стосується саме виконання вищезазначеного рішення і суддя у справі вже висловила свою думку, що надалі буде впливати на об`єктивність і неупередженість при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 40-42).

05.09.2022 заяву про відвід передано для розгляду судді визначеному у порядку встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України (а.с. 44). Автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю Гопкіна П.В. (а.с. 45).

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином (а.с. 49).

Представник заявника - адвокат Вдовцова Л.К. до судового засідання також не з`явилась, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялась заздалегідь та належним чином. Будь-яких клопотань на адресу суду не надала. Власної позицію щодо заявленого відводу не висловила (а.с. 50).

Представник позивача (стягувача) - Ризванюк А.П. до судового засідання також не з`явився. Подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розгляд заяви про відвід провести у його відсутність. Заяву про відвід судді Верещинської Я.С. не підтримує (а.с. 53).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали цивільної справи, враховуючи письмову позицію представника позивача, суд приходить до наступних висновків.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, за наявності яких, у відповідності до ч. 2 ст. 39 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

За загальним правилом, визначеним ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про відвід, суд зазначає, що жодних доказів, які б підтверджували наведені в заяві доводи представника заявника, на які останній посилається, як на правову підставу для відводу головуючого по справі судді Верещинської Я.С., суду надано не було, відтак, наведені аргументи носять характер припущень та суб`єктивних переконань заявника. Наведене ілюструється наступним чином.

Так, у 3 абзаці заяви про відвід (а.с. 40-42) ОСОБА_1 зазначає, що суддя Верещинська Я.С. ухвалювала рішення у справі, а заява про заміну сторони виконавчого провадження стосується саме виконання вищезазначеного рішення. Відтак вважає, що суддя у справі вже висловила свою думку, що надалі буде впливати на об`єктивність і неупередженість при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Проте ОСОБА_1 при зверненні із заявою зроблено висновок без зазначення будь-яких доказів, як того вимагає міжнародна практика, а тому твердження в цій частині також не може братись до уваги.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Куббер проти Бельгії) (De Cubber v.Belgium), від 26 жовтня 1984 року, у п.26 зазначено, що «Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Оскільки заявником при зверненні із заявою про відвід головуючої судді будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості суду та неможливості прийняття об`єктивного рішення по справі в ході судового розгляду не встановлено та заявником не надано, суд приходить до висновку, що підстави для відводу передбачені ч.1 ст. 36 ЦПК України відсутні, а заява ОСОБА_1 про відвід є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню оскільки містить лише оціночні судження самого заявника.

Керуючись ст. ст. 36,39, 40, 240, 247, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верещинської Я.С. у справі №137/443/21, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:П. В. Гопкін