У Х В А Л А

Іменем України

30.08.22 справа № 133/1369/22

провадження № 4-с/133/12/22

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.,

представника скаржника Костіна К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», на дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, у якій просить визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Вікторовича щодо зупинення в межах виконавчого провадження № 59014784 реалізації предмету іпотеки, будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:1270, що належить їй та перебуває в іпотеці за споживчим кредитом на підставі п.5-2 Прикінцевих положень ЗУ «Про іпотеку» та зобов`язати приватного виконавця зупинити в межах вказаного виконавчого провадження реалізацію предмету іпотеки.

В обгрунтування скарги зазначила, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.06.2013, з неї, ОСОБА_2 , на користь ВАТ Універсал Банк стягнуто заборгованість за кредитним договором на загальну суму 75138 доларів США 04 центи, що в перерахунку на гривні за офіційним курсом НБУ станом на 15.01.2013 становить 600578 гривень. На виконання рішення суду 25.08.2013 видано виконавчий лист №133/406/13-ц, на підставі якого 15.09.2016 Державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Щербою Віктором Леонідовичем відкрито виконавче провадження № 52246454. 19.03.2019 Державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Щербою Віктором Леонідовичем повернуто виконавчий лист №133/406/13-ц, виданий 25.08.2013 . 02.05.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем відкрито виконавче провадження № 59014784 на підставі виконавчого листа №133/406/13-ц, виданого 25.08.2013, строк пред`явлення до виконання якого, вважає, що було пропущено.

31.05.2022 ДП «Сетам» повідомлено, що будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:1270, що належить ОСОБА_1 передано для реалізації з уцінкою; 15.06.2022 нею було направлено до Приватного виконавця заяву щодо зупинення реалізації на електронних торгах вказаного будинку, та земельної ділянки, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а також про скасування постанови від 02.05.2019 про відкриття виконавчого провадження № 59014784 та відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листві №133/406/13-ц, виданого 25.08.2013, як поданого з пропуском строку його подання до виконання.

29.06.2022 вона отримала відповідь від Приватного виконавця, датовану 24.06.2022, про те, що 23.02.2022 на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача (іпотекодержателя) АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК" про своє бажання залишити за собою нереалізоване з електронних торгів майно боржника (предмет іпотеки), а саме: садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 211,1 кв.м. (житлова площа - 109.5 кв.м.) та земельну ділянку площею 0,1 та, кадастровий номер -:01:001:1270, за адресою: АДРЕСА_1 за початковою ціною перших торгів 1238355,00 гривень, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, а також про те, що 28.02.2022 приватним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок погашення борту та складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

05.07.2022 ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 59014784. за результатами чого дізналась, що дійсно було винесено постанову від 28.02.2022 про передач) майна стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок погашення боргу та складено акт від 28.02.2022 про реалізацію предмета іпотеки. Вважає, що на момент початку вчинення оспорюваної дії відповідачем щодо відкриття виконавчого провадження, строк пред`явлення до виконання листів, визначений ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», було вже пропущено.

Крім того позивач вказала, що, на її думку, у ЗУ «Про іпотеку» не передбачено, що державний виконавець у разі знаходження на виконанні виконавчих листів про стягнення заборгованості за кредитним договором, виконання зобов`язань, за яким забезпечує договір іпотеки, має право звернути стягнення на предмет іпотеки в рамках виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом про стягнення заборгованості. У даному випадку, ч.3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» містить вичерпний перелік документів, на підставі яких здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому зазначає, що в силу ст. 26 вказаного закону, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути лише на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак судове провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, також у неї не було можливості заявляти клопотання про призначення експертизи для визначення вартості предмету іпотеки, що у свою чергу може призвести до реалізації її майна за значно заниженою вартістю. До того ж, вважає, що приватним виконавцем не було перевірено наявність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, наявність заборгованості перед іпотекодержателем; рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, як і визначення вартості реалізації предмету іпотеки за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, відсутні.

Таким чином скаржник вважає, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, строк пред`явлення якого до виконання пропущено, і всупереч вимогам закону передано предмет іпотеки іпотекодержателю в межах виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 13.07.2022 провадження у справі відкрито, та призначено до судового розгляду.

19.07.2022, у запропонований судом строк, від приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. надійшли пояснення на скаргу боржника, зі змісту яких вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутність та відмовити у задоволенні скарги боржника, мотивуючи тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 59014784 з примусового виконання виконавчого листа Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 133/406/13-ц від 13.08.2013, про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь АТ «Універсал Банк». В ході виконання даного виконавчого провадження було накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме: садибний (індивідуальний) будинок загальною площею 211,1 кв.м. та земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:1270), що за адресою: АДРЕСА_1 . 01.12.2021 від АТ «Універсал Банк» надійшла заява про звернення на зазначене майно, яке перебуває в іпотеці у стягувача. Зазначене майно було описано, після чого направлено відповідний пакет документів до Державного підприємства «СЕТАМ» для його реалізації з електронних (публічних торгів), та 21.02.2022 проведено електронні торги з реалізації арештованого майна через систему електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ). Однак, згідно протоколу проведення електронних торгів № 569598 від 21.02.2022 , зазначені електронні торги за лотом № 507850 не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Після чого, 23.02.2022 на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача про своє бажання залишити за собою нереалізоване з електронних торгів майно боржника (предмет іпотеки), за початковою ціною перших торгів 1238355,00 гривень, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, що передбачено ст. 49 ЗУ «Про іпотеку». 28.02.2022 ним було винесено постанову про передачу майна стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок погашення боргу та складено акт про реалізацію предмета іпотеки. Примірники вказаних документів в цей же день були надані нарочно представнику стягувача, та боржнику ОСОБА_1 були надіслані поштою. 24.02.2022 після початку повномасштабного вторгнення військ Російської Федерації в Україну уряд зупинив роботу Єдиних та Державних реєстрів, у тому числі і автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП). В рамках цих заходів ДП "СЕТАМ" припинив роботу системи електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) та зупинив всі торги. В кінці травня 2022 року ДП "СЕТАМ" в односторонньому порядку (без узгодження з виконавцями) відновило електронні торги та виставило на реалізацію всі наявні лоти. Після отримання даної інформації, а також інформації про новий реєстраційний номер лоту на адресу ДП "СЕТАМ" ним була направлена постанова, за якою були припинені електронні торги з реалізації майна боржника ОСОБА_1 , та зняте вказане майно з реалізації. З 24.02.2022, керуючись ч. 4 ст. 8 ЗУ "Про виконавче провадження", ним було складено ряд документів (постанову і акт від 28.02.2022 про передачу майна стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок погашення боргу та дві постанови від 28.02.2022 і від 20.06.2022 про зняття арешту з майна) виконавчого провадження № 59014784 без використання автоматизованої системи виконавчого провадження, та 13.07.2022 після поновлення доступу до АСВП вказані документи були внесені до цієї системи.

Щодо правомірності відкриття виконавчого провадження приватний виконавець зазначив, що 02.05.2019 від представника стягувача AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" - Івачковського В.В. йому надійшла заява про примусове виконання виконавчого листа Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 133/406/13-ц від 13.08.2013, про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь AT "УНІВЕРСАЛ БАНК". Тієї ж дати ним було відкрито виконавче провадження № 59014784 з виконання зазначеного виконавчого документу, про що винесено відповідну постанову, копії якої 03.05.2019 рекомендованою поштовою кореспонденцією були направлені сторонам виконавчого провадження.

Згідно відмітки на виконавчому документі він перебував раніше на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області та 25.08.2016 був повернутий стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 (наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника) ЗУ "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року N 606-XIV (втратив чинність). Повернення виконавчого документу було обумовлено дією ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який втратив чинність 24.09.2021 . Про це зазначено у постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві від 25.08.2016 (ВП № 43899212). Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Козятинського міськрайонного Вінницької області № 133/406/13-ц від 13.08.2013 переривався до 24.09.2021, таким чином в силу ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження", строк його пред`явлення пропущено не було, а виконавче провадження № 59014784 відкрито у відповідності до вимог законодавства.

Окрім того, цей виконавчий лист після 25.08.2016 перебував на виконанні в Козятинському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.03.2019 (ВП № 52246454), в зв`язку з поданням стягувачем заяви про повернення йому виконавчого документу 19.03.2019 він був повернений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

Вважає, що ним були додержані всі вимоги чинного законодавства України. Всі процесуальні документи надсилалися сторонам вчасно і в повному обсязі, тому боржник був повністю обізнаний про стан справ. З моменту відкриття виконавчого провадження (02.05.2019 рік) боржником ОСОБА_1 не було здійснено жодних дій, не було сплачено жодних коштів на виконання судового рішення, натомість нею під різними приводами було ініційовано велику кількість судових процесів з оскарження дій приватного виконавця Турського О.В. Зазначені обставини свідчать про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами з метою ухилення від виконання судового рішення.

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. в судове засідання не з`явився.

Представник зацікавленої особи АТ «УніверсалБанк» в судове засідання не зявився.

Вказані особи були належним чином повідомлені.

У судове засідання з`явився представник скаржниці адвокат Костіна К.М., який брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, однак через проблеми зі зв`язком зі своєї сторони на стадії дослідження матеріалів справи режим відеоконференцзв`язку був зупинений, та у судовому засіданні було оголошено перерву. У цей же день, після вказаного переривання зв`язку, від представника скаржниці надійшло клопотання про продовження розгляду справи без його участі; при цьому він підтримав вимоги скарги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у письмовому провадженні.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.06.2013 було задоволено позов АТ «Універсал Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором кредиту № №ВL 3677 від 15.04.2008 року на загальну суму 75138 ( сімдесят п`ть тисяч сто тридцять вісім ) доларів США 04 центи США, що в перерахунку на гривні за офіційним курсом НБУ станом на 15.01.2013 року становить 600578 ( шістсот тисяч п`ятсот сімдесят вісім грн ).

На підставі вказного рішення суду Козятинським міскрайонним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 133/406/13-ц від 25.06.2013, із зазначенням строку предявлення виконавчого листа до виконання до 23.07.2014.

Постановою головного державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Щербою В.Л., 15.09.2016 відкрито провадження № 52246454 про примусове стягнення боргу з ОСОБА_1 за виконавчим листом № 133/406/13, виданим 13.08.2013 .

Відповідно до постанови головного державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Щерби В.Л. від 19.03.2019, в рамках ВП № 52246454, виконавчий лист №133/406/13- виданий 13.08.2013 про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 600578,00 грн., було повернуто стягувачу на підставі його заяви, із зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 19.03.2022.

Постановою приватного виконавця Турського О.В., за заявою представника АТ «Універсал Банк», 02.05.2019 було відкрито виконавче провадження №59014784 з примусового виконання виконавчого листа №133/406/13-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк».

Листом начальника відділу супроводження клієнтів ДП «СЕТАМ» Чеченюк Н.П. було повідомлено щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону: реєстраційний номер лота 511930 (уцінено лот №507850); предмет іпотеки Садибний (індивідуальний житловий будинок загальною площею 211,1 кв.м. та земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:1270, за адресою: АДРЕСА_1 ; день та час проведення електронного аукціону 23 червня 2022 09:00, початкова вартість продажу майна 1052 601,75 грн.

15 квітня 2008 року між ПАТ Універсал Банк та ОСОБА_1 було укладено генеральний договір № BL3677 про надання кредитних послуг, а також того ж числа 15 квітня 2008 року між ПАТ Універсал Банк та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № BL3677/К-1 до генерального договору про надання послуг, відповідно до яких ПАТ Універсал Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 73 000 доларів США (копії містяться у справі).

15 квітня 2008 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності №184, виданого виконавчим комітетом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області 02 серпня 2006 року.

ОСОБА_1 15 червня 2022 року зверталась до Міністерства Юстиції України, до приватного виконавця виконавчого округу Вінницкої області та о ДП Сетам» зі скаргою , в якій просила зупинити реалізацію на електронних торгах належного їй будинку на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення та скасування, а також просила скасувати постанову від 02.05.2019 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 133/406/13-ц.

Як вбачається із відповіді приватного виконавця Турського О.В., наданої на дане звернення, останнім було повідомлено, що усі дії, здійсненні в рамках виконавчого провадження, та які ним викладені також в поясненні на подану скаргу, були правомірними.

Із заяви представника АТ «Універсал Банк» В.В. Івачківського, датованої 23 лютого 2022 року, що адресована приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському О.В., про залишення за стягувачем нереалізованого майна, представник стягувача просить передати житловий будинок загальною площею 211,1 км. м та земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:1270, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , стягувачу АТ «Універсал Банк» в рахунок часткового погашення боргу.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., від 28.02.2022, в рамках ВП №59014784, було передано АТ «Універсал Банк» в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим листом Козятинського міськрайонного суду Вінницької області №133/406/13-ц від 13.08.2013, нерухоме майно, а саме: садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 211,1 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:1270, за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною перших електронних торгів 1238355,00 грн. (42720,02 доларів США за офіційним курсом НБУ), що належить за праві власності боржнику ОСОБА_1 .

На підставі даної постанови видано акт про передачу майна стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок погашення боргу за ВП №59014784.

У матеріалах справи також наявна копія постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Білоконь Р.П. від 25.08.2016 (ВП №43899212), відповідно до якої виконавчий лист № 133/406/13-ц було повернуто стягувачу, із зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 25.08.2017.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_3 від 14.06.2022, остання ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження № 59014784, 05.07.2022.

Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області до матеріалів справи разом з поясненням на скаргу надано копію документів, що наявні у ВП №590147 з примусового виконання виконавчого листа № 133/406/13-ц від 13 серпня 2013 року.

Так, відповідно до копії постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Білоконь Р.П. від 25.08.2016 (ВП №43899212), виконавчий лист № 133/406/13-ц було повернуто стягувачу, із зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 25.08.2017.

Відповідно постанови головного державного виконавця Козятинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 19.03.2019 виконавчий лист № 133/406/13 (ВП №522246454) було повернуто стягувачу, із зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 19.03.2022, яку 19.03.2019 було направлено сторонам ВП.

08.05.2019 ОСОБА_1 зверталась до приватного виконавця Турського О.В. про закриття виконавчого провадження № 5914784, з підстав виконання рішення в повному обсязі.

Із відповіді приватного виконавця на вказане клопотання вбачається, що останній повідомив, що станом на 14.05.2019 відсутні підстави для задоволення клопотання, оскільки існує заборгованість за виконавчим листом в сумі 53215,13 доларів США.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.03.2020 усправі № 133/1432/19 ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні її скарги на дії приватного виконавця, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 29 квітня 2020 року, залишено без змін.

01 грудня 2021 представник АТ «Універсал Банк» звернувся до приватного виконавця із заявою щодо звернення стягнення на іпотечне майно житловий будинок загальною площею 211,1 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:1270, за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення боргу перед банком в ході примусового виконня виконавчого листа № 133/406/13-ц.

Ухвалою Козятинського міскрайонного суду Вінницької області від 21.02.2022 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. було відмовлено.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 569598 від 21.02.2022 року, зазначені електронні торги за лотом № 507850 не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

23 лютого 2022 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до приватного виконавця Турського О.В. із заявою про передачу житлового будинку загальною площею 211,1 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:1270, за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок часткового погашення боргу перед банком.

28.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було винесено постанову про передачу майна стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок погашення боргу, та того ж числа направлено дану постанову боржнику та стягувачу.

На підставі вказаної постанови, 28.02.2022 складено акт про реалізацію предмета іпотеки, де вказали, що такий акт є підставою для подальшого оформлення товариством права власності на садибний будинок та земельну ділянку (житловий будинок, загальною площею 211,1 кв.м. та земельна ділянка, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:1270, за адресою: АДРЕСА_1 ,)

Того ж числа, 28.02.2022, приватним виконавцем Турським О.В. винесено постанову про зняття арешту з майна - житлового будинку, загальною площею 211,1 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:1270, за адресою: АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_1 , яку направлено сторонам виконавчого провадження 28.02.2022.

Із листа начальника відділу супроводження клієнтів ДП «СЕТАМ» вбачається, що останній повідомив сторони виконавчого провадження щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону.

20.06.2022 приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна боржника та припинення електронних торгів з реалізації майна боржника, а саме: житлового будинку загальною площею 211,1 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:1270, за адресою: АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_1 , яку направлено сторонам виконавчого провадження 20.06.2022.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями п. 9 ч.2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення. Частиною 2 ст. 129-1 Конституції України визначено позитивний обов`язок держави забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Контитуційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Примусове виконання судових рішень здійснюється відповідно до умов та порядку, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання, зокрема, судових рішень, є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, під час виконання судових рішень поряд з нормами вказаного Закону застосовуються інших законів та нормативно-правових актів. Разом з визначенням особливостей процедури виконавчого провадження Закон має бланкетні та відсильні норми, які передбачають застосування правових приписів інших нормативних актів при здійсненні виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розділом VII ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника під час примусового виконання судових рішень. Так, ч. 1,2,5 ст. 48 цього Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Отже, законодавцем надано право виконавцю звертати стягнення за виконавчими документами як на кошти й інші цінності боржника (рухоме майно), так і на належне боржнику майно, у тому числі нерухоме майно, у разі відсутності в боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Статтею 51 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Частиною 7 цієї статті визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, ця норма є відсильною та надає судовому виконавцю повноваження застосувати до реалізації предмета іпотеки у виконавчому провадженні за рішенням суду про стягнення боргу положення ЗУ «Про іпотеку», які визначають особливості звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку за Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Розділом V ЗУ «Про іпотеку» регламентовано порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, що передбачає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки (стаття 33) та особливості реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах (статті 41 - 50).

За змістом ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18).

Будь-яке арештоване у виконавчому провадженні майно реалізується відповідно до процедури, визначеної ч. 1,5,6 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», з урахуванням порядку проведення електронних торгів, визначеного відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5 «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна».

Абзацом першим п. 2 розділу VII Порядку № 2831/5 передбачено, що реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та ЗУ «Про іпотеку».

Отже, затвердженим Міністерством юстиції України на виконання вимог частини 2 статті 61 ЗУ «Про виконавче провадження» підзаконним нормативно-правовим актом (Порядком № 2831/5) визначено процедуру організації і проведення електронних торгів з продажу арештованого виконавцем майна та конкретизовано, що в разі реалізації у виконавчому провадженні іпотечного майна, підлягають застосуванню положення пункту 2 розділу VII Порядку № 2831/5 та Закону України «Про іпотеку».

Разом з тим, загалом ЗУ «Про виконавче провадження» не містить приписів щодо особливостей реалізації у виконавчому провадженні нерухомого майна, обтяженого іпотекою. Водночас ч. 7 ст. 51 такого Закону є відсильною нормою і визначає обов`язок виконавця вчиняти дії з реалізації предмета іпотеки з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку», який прийнято раніше, та який можна вважати спеціальним щодо унормування відчуження предметів іпотеки за судовим рішенням чи за домовленістю сторін.

Статтею 45 ЗУ «Про іпотеку» визначено порядок проведення прилюдних торгів на засадах прозорості та з можливістю будь-якого учасника торгів, у тому числі іпотекодержателя, набути прав покупця предмета іпотеки за наслідком проведення прилюдних торгів (частини перша, друга цієї статті).

За змістом ч. 4 ст. 45 такого Закону вбачається, що прилюдні торги визнаються такими, що не відбулися, якщо жоден учасник не зареєструвався, або у разі якщо предмет іпотеки не був проданий. У випадку визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, в іпотекодержателя настають права й обов`язки, передбачені положеннями статті 49 цього Закону.

Так, ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» визначено право іпотекодержателя та інших кредиторів відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна. Таке право іпотекодержателю гарантується законом щодо перших - третіх торгів з продажу предмета іпотеки, які проводяться організатором торгів з продажу предмета іпотеки в судовому порядку. Реалізація цього права оформлюється протоколом, сформованим за результатами електронних торгів, що не відбулися, копія якого надсилається іпотекодержателю організатором торгів протягом трьох робочих днів (абзаци восьмий, шістнадцятий пункту 2 розділу VІІ Порядку реалізації арештованого майна). Такі дії організатора торгів можна вважати публічною офертою до укладення правочину з відчуження предмета іпотеки шляхом заліку забезпечених вимог іпотекодержателя в рахунок ціни продажу з публічних торгів предмета іпотеки. Надіслання іпотекодержателем державному (приватному) виконавцю упродовж десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, заяви про залишення за собою предмета іпотеки із заліком забезпечених вимог іпотекодержателя в рахунок ціни продажу предмета іпотеки на відповідних торгах, що не відбулися, є прийняттям такої публічної оферти, а складання державним (приватним) виконавцем акта про реалізацію предмета іпотеки та підписання його іпотекодержателем підтверджує волевиявлення іпотекодержателя на перехід до нього права власності на предмет іпотеки за наслідком укладення такого правочину. Отже, таке правове регулювання є диспозитивним, воно залежить від волевиявлення іпотекодержателя на кожному з етапів проведення публічних торгів, які не відбулися внаслідок відсутності покупців. А продаж майна з публічних торгів має ознаки правочину з відчуження майна боржника у процедурі виконання судового рішення.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 923/971/19, приймаючи нову редакцію Закону України «Про виконавче провадження», яка набрала чинності з 05 жовтня 2016 року після набрання чинності Законом України «Про іпотеку», законодавець передбачив правове регулювання із застосуванням правових норм, які вже ефективно використовувалися в ході судової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджує розумність та збалансованість такого правового регулювання, адже зустрічне зарахування грошових вимог іпотекодержателя за наслідком оголошення перших торгів такими, що не відбулися у зв`язку з відсутністю учасників торгів, не тільки спрощує для іпотекодержателя, який є єдиним стягувачем у виконавчому провадженні, звернення стягнення на майно, а також дозволяє зарахувати в погашення боргу грошові вимоги стягувача, що відповідають експертній вартості предмета іпотеки без їх зниження на других та третіх торгах. Зазначене відповідає інтересам іпотекодавця у виконавчому провадженні щодо якнайповнішого задоволення та погашення (припинення) вимог кредитора у виконавчому провадженні за рахунок вартості майна, на яке звертає стягнення державний (приватний) виконавець. Вирішуючи питання щодо конкуренції правових норм Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку» у правовідносинах, що склалися у виконавчому провадженні під час реалізації іпотечного майна боржника за судовим рішенням про стягнення грошової суми, Велика Палата Верховного Суду виснує, що у правовому регулюванні процедури продажу майна, на яке звернено стягнення державним (приватним) виконавцем, норми статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» є загальними відносно до норм статті 49 Закону України «Про іпотеку», якими визначено особливості реалізації іпотечного майна з публічних торгів, зважаючи на правовий режим майна, що відчужується, як обтяженого іпотекою стягувача-іпотекодержателя та з огляду на переважне право іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18) зроблено правовий висновок про те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Така правова позиція цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 165/810/13-ц (провадження № 6-1680цс16).

Спір у цій справі виник з приводу оскарження дій державного виконавця щодо реалізації предмета іпотеки на виконання судового рішення про стягнення боргу за результатами перших електронних торгів, які визнано такими, що не відбулися, шляхом передачі іпотечного майна стягувачу-іпотекодержателю на підставі ч.1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Із зазначеного вище слідує, що норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Такі висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 165/810/13-ц (провадження № 6-1680цс16) та частково підтверджені висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц про те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконання судового рішення про стягнення грошової суми з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Отже доводи скаржника про відсутність судового рішення, або виконавчого напису нотаріуса, або договору про задоволення вимог іпотекодержателя є безпідставними. Здебільшого, у своїй скарзі, скаржник вказував на те, що відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, як на перешкоду для вчинення дій з реалізації предмета іпотеки. Однак такі посилання спростовуються вказними вище положеннями закону та правовими висновками Верховного Суду.

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Другою обставиною, яка, на думку скаржника, вказує на неправомірність дій приватного виконавця, є прийняття до виконання виконавчого листа, сток пред`явлення до виконання якого вже закінчився.

Проте, суд вважає такі посилання безпідставними з огляду на таке.

5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, а Закон України«Про виконавчепровадження» №606-XIVвід 21квітня1999 року втратив чинність.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, в попередній редакції, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною 1 статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами 4 і 5 зазначеної статті передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, при цьому- у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з п. п. 5, 7 Прикінцевих таперехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виходячи з системного аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року та п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), тобто має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 910/7155/14, від 28 грудня 2018 року у справі № 910/11424/15, від 20 травня 2019 року у справі № 904/10285/15.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області на виконання рішення суду від 25.06.2013 становить три роки.

Судом встановлено, що 25.08.2016 документ було повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», про що зазначено у вказаному виконавчому листі від 25.06.2013, а також підтверджується відповідною постановою від 25.08.2016, де також зазначено строк, у межах якого стягувач може повторно звернутись з виконавчим листом до виконавця - 25.08.2017.

У вересні 2016 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження, оскільки 15.09.2016 була подана заява про примусове виконання рішення суду. У подальшому, 19.03.2019, виконавчий лист за заявою стягувача був йому повернутий, а 02.05.2019 було відкрито виконавче провадження, оскільки стягувач знову пред`явив виконавчий лист до виконання. При цьому, повторно виконавчий документ може бути пред`явлений у строк до 19.03.2022, про що зазначено у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.03.2019. Отже, звернення з відповідним виконавчим листом до приватного виконавця мало місце у вказаний строк, тобто строк пред`явлення до виконання виконавчого листа не сплив.

З огляду на вказане, суд відхиляє доводи скаржника щодо неправомірності дій приватного виконавця Турського О.В. при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження.

Інші доводи скарги, зокрема щодо невчинення дій приватним виконавцем з перевірки у боржника будь-якого іншого майна, на яке можливо першочергово звернути стягнення, є необгрунтованими, та не підтверджені жодними доказами, а тому не спростовують правомірності дій приватного виконаця при проведенні процедури реалізації майна боржника.

Встановивши, що наведені в скарзі підстави є такими, що не впливають на сутність правомірності проведення виконавчих дій, а приватний виконавець, в свою чергу, зобов`язаний вживати всіх заходів для виконання рішення суду про стягнення заборгованості у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд доходить висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки приватний виконавець під час процедури реалізації майна боржника діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб та порядок, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно дост. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», на дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення повної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повної ухвали, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 30.08.22