Провадження № 2/752/637/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
13 червня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
11.12.2019 року позивач АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 17.09.2016 року в розмірі 12 481, 23 грн. та судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.09.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмір кредитного ліміту 4 923, 39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.63 Договору - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Відповідачка ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала.
У разі незгоди зі змінами «Умов та Правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку», клієнт має право подати Банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Договору - виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку.
Відповідно до п. 2.1.1.4.2., 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.
У зв`язку з невиконанням позичальницею взятих на себе зобов`язань, станом на 20.11.2019 року має заборгованість 12 481, 23 грн. з яких: 4 083, 14 грн. заборгованість за тілом кредита; 1 632, 53 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5 389,56 грн. нарахованої пені, а також штрафу нарахованого відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 1 376,00 грн..
У судовому засіданні 13.06.2022 року сторони відсутні.
Позивач АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» звертаючись до суду з позовом, просили розглядати справу за відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 ), про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Будучи присутньою у судовому засіданні 23.12.2021 року повідомляла суд,що не погоджується зі штрафними санкціями, що нараховані позивачем, оскільки 17.06.2016 року кредит від банку не отримувала, а грошові кошти були зараховані на погашення її боргу за іншим договором. Такий договір змушена була укладати через значні матеріальні труднощі.
Судом оголошувалася перерва у розгляді справи за заявами сторін надати можливість вирішити заявлений спір мирним шляхом, однак про результат намірів сторін, останніми суд не повідомлено.
Врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.09.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4 923, 39 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У зв`язку з невиконанням позичальницею взятих на себе зобов`язань, станом на 20.11.2019 року має заборгованість 12 481, 23 грн. з яких: 4 083, 14 грн. заборгованість за тілом кредита; 1 632, 53 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 5 389,56 грн. нарахованої пені, а також штрафу нарахованого відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 1 376,00 грн..
Як видно зі змісту розрахунку заборгованості ОСОБА_1 заборгованість за пенею розрахована за період з 31.12.2016 року і по 20.11.2019 року включно.
Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.
Проте, в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, а саме за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», чим погодилася з Умовами та Правилами надання банком послуг, які з пам`яткою клієнта та тарифами банку складають кредитний договір.
Приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком.
Банком надавалися ОСОБА_1 кошти у межах встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, які остання використала, що підтверджується банківською випискою по картці, відкритій на її ім`я.
Тобто, договір фактично виконувався обома сторонами.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
ОСОБА_1 належним чином не виконала умови кредитного договору, з огляду на що, заявлені позовні вимоги в частині стягнення 4 083, 14 грн. заборгованості за тілом кредиту; 1 632, 53 грн. заборгованості за нарахованими відсотками підлягають задоволенню судом.
Щодо стягнення 5 389,56 грн. нарахованої пені, а також штрафу нарахованого відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 1 376,00 грн. то- зазначені вимоги у повному обсязі не підлягають задоволенню судом з огляду на наступне.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України ).
Правилами ст. 551 ЦК України, а саме частини третьої встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Крім того, правилами статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені).
Звертаючись до суду з позовом, кредитор просить стягнути з позичальниці заборгованість за пенею у розмірі 5 389,56 грн., яка нарахована за період часу з грудня 2016 року по листопад 2019 року включно.
З урахування наявного у позивача права на стягнення пені, однак обмеженого строками в один рік, відповідно суд вважає за необхідне в цій частині задовольнити вимоги про стягнення пені нарахованої позивачем на суму боргу з урахуванням спеціальних строків позовної давності, а саме тільки за період з 31.12.2018 року по 20.11.2019 року, що за проведеним судом розрахунком складає суму в розмірі 1 633, 20 гривні.
Що ж стосується позовних вимог у частин6і стягнення з відповідачки штрафу нарахованого відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 1 376,00 грн., то суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Як вже зазначено вище, правилами ст.549 ЦК України изначено поняття неустойки, як виду цивільно-правової відповідальності.
Неустойка, це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Неустойка може бути у виді пені або штрафу. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України ), а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України ).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відтак, з огляду на висновки суду, про стягнення з відповідачки пені з підстав порушення строків виконання зобов`язань, відповідно не підлягає стягненню штраф, який нарахований позивачем до стягнення з відповідачки як додатковий вид відповідальності з підстав невиконання зобов`язань за кредитним договором.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11.10.2017 року № 347/1910/15-ц.
Наразі, за викладеними вище висновками суду, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки сума боргу в розмірі 7 348, 87 грн., яка складається з: 4 083, 14 грн. заборгованості за тілом кредиту; 1 632, 53 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 1 633, 20 гривні заборгованості за пенею.
З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачки також підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору.
На підставі викладеного, керуючись, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 209-246, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -
позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк