ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/498/22 Справа № 705/2159/19
Монастирищенський районний суд Черкаської області
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

14 вересня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ГоловуючогоНерушак Л.В. (суддя-доповідач)
СуддівВасиленко Л.І., Карпенко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.01.2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр - Монтаж - Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр - Монтаж - Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

24.01.2022 року на електронну адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.01.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр - Монтаж - Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 оскаржила ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.01.2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр - Монтаж - Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп., але у строк, не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

08 вересня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про звільнення від сплати судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп. у зв`язку з перевищенням 5 відсотків розміру річного доходу скаржника (00 грн. 0 коп.).

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.01.2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.01.2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр - Монтаж - Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди повторно залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп., але у строк, не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснено особі, яка подає апеляційну скаргу, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною, і підлягатиме поверненню.

12 вересня 2022 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про відвід судді доповідача у складі колегії суддів Черкаського апеляційного суду Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року в особі судді Новікова О.М. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Черкаського апеляційного суду Нерушак Л.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр - Монтаж - Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Станом на 14 вересня 2022 року недоліки вказані в ухвалах Черкаського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року та 09 вересня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху не усунуто.

Як вбачається із заяви від 11.09. 20022 року про виконання ухвали апеляційного суду від 09.09. 2022 року про повторне залишення без руху апеляційної скарги про забезпечення позову, документ сформований в системі « Електронний суд» від 11.09. 2022 року, який надійшов на адресу апеляційного суду, ОСОБА_1 обізнана та отримала ухвали суду про залишення її апеляційної скарги без руху у зв`язку із несплатою судового збору. Однак, із змісту заяви про виконання ухвали суду вбачається, що ОСОБА_1 наполягає на своїй правовій позиції щодо оскарження ухвали та вважає, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначаючи, що позивачі звільняються від сплати судового збору у всіх судових інстанціях у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Заявник ОСОБА_1 , діючи недобросовісно та некоректно стосовно висловлювань у заяві на адресу суду, посилається на неспроможність судді - доповідача застосовувати норми матеріального права, звинувачуючи суддю та суди Черкаської області у неробстві та розгулів посадової злочинності, вказує, що це є саботажем під час війни.

ОСОБА_1 вказує, що жодних недоліків апеляційна скарга не містить, а ухвала суду від 09.09. 2022 року є невиконанням присяги суддею апеляційного суду Нерушак Л.В.

Скаржник ОСОБА_1 просить відкрити провадження у справі та повідомити учасників про день та час судового засідання.

12.09. 2022 року в електронному документі, сформованому в системі «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді - доповідача Нерушак Л.В. від 12.09. 2022 року.

Дана заява про відвід вирішена колегією суддів апеляційного суду та передано матеріали заяви до канцелярії цивільної палати для вирішення заяви про відвід судді - доповідача Нерушак Л.В., оскільки ОСОБА_1 має сумніви в безсторонності судді та не довіряє розгляд справи судді доповідачу за її апеляційною скаргою.

Із наведених доводів заявниці ОСОБА_1 слід дійти висновку, що вона не погоджується із ухвалою суду про залишення без руху її апеляційної скарги та необхідності сплати судового збору за оскарження ухвали суду першої інстанції до апеляційного суду, тому не має наміру сплачувати судовий збір, наполягаючи, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в даній категорії справ.

При цьому, скаржник свідомо не вказує, що крім вимог про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, позивач ОСОБА_1 звертається і з іншими вимогами щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди, за які судовий збір має сплачуватись позивачем, як при поданні позову, так і при вирішенні питання щодо забезпечення позову, на що неодноразово вказував у судовій практиці Верховний Суд, в тому числі, і в даній справі, скасовуючи постанову апеляційного суду, та залишаючи в силі ухвалу суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи позов ОСОБА_1 подано ще в серпні 2019 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, однак по суті позов не розглядається до даного часу, оскільки позивач заявляє відводи суддям районних судів, які передають матеріали справи із одного суду Черкаської області до іншого районного суду протягом останніх трьох років.

Так, справа за позовом ОСОБА_1 перебувала на розгляді не лише суддів Уманського міськрайоного суду, а й Христинівського районного суду, Монастирищенського районного суду Черкаської області, а в даний час перебуває на розгляді Лисянського районного суду Черкаської області, де позивачем ОСОБА_1 оскаржувась навіть ухвала про прийняття суддею районного суду до свого провадження матеріалів справи, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду відповідно до вимог процесуального законодавства. Проте, скаржник свідомо затягує розгляд справи по суті, що не сприяє розгляду позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до відповідача ще у серпні 2019 року.

Тому слід дійти висновку, що позивач ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, діє недобросовісно, затягує розгляд справи безпідставно, не даючи районним судам розглядати справу по суті та прийняти рішення, в разі непогодження із яким позивач не позбавлена права оскарження рішення суду по суті щодо порушення її трудових прав до суду апеляційної та касаційної інстанцій. Тому посилання скаржника на порушення вже не відповідачем, а судами процесуальних прав та неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач переслідує свої цілі, щоб звинувачувати суди у порушенні вимог закону, тоді як сама позивач ОСОБА_1 не добросовісно виконує вимоги закону, затягуючи розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У розумінні положень ст. 121 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання правом не допускається.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі, доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, так як обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Колегія суддів апеляційного суду, виконуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення права скаржника на апеляційний розгляд справи та забезпечення справедливої процедури, вказує, що апеляційним судом вичерпані, передбачені ЦПК України, заходи щодо повідомлення скаржника про недоліки поданої апеляційної скарги та необхідності їх усунення, які позивач категорично відмовляється усувати.

Як вбачається із судової практики Європейського суду з прав людини, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у свої рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, станом на 14 вересня 2022 року недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду не усунуто, з урахуванням повторного залишення апеляційної скарги без руху, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2022 року, скаржник попереджений судом, що в разі не усунення недоліків апеляційної скарги, скарга вважається неподаною та підлягає поверненню згідно до норм статті 185 ЦПК України, якою передбачено, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З огляду на вищевикладене, враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, а також те, що скаржник не виконує належним чином своїх обов`язків, передбачених ст. 43 ЦПК України, не усуває недоліки зазначені в ухвалі Черкаського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року, 09 вересня 2022 року, та не бажає сплачувати судовий збір, що свідчить про недобросовісність використання скаржником права на апеляційне оскарження судового рішення, скаржником не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.01.2022 року у строк, наданий для усунення недоліків апеляційної скарги, вказані недоліки щодо сплати судового збору не усунуто, тому у відповідності до вимог ст. 185 та статей 356, 357 ЦПК України дану апеляційну скаргу слід вважати неподаною та скарга підлягає поверненню особі, яка подавала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.01.2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: директор Приватного підприємства «Центр - Монтаж - Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр - Монтаж - Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди- визнати неподаною та повернути особі, яка подавала апеляційну скаргу.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції Верховного Суду, протягом тридцяти днів, у порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко