233 № 233/234/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Штреккер В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Байгуш Олексій Юрійович, до Іллінівської сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області про визнання у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку прав засновника селянського (фермерського) господарства,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Байгуш Олексій Юрійович, до Іллінівської сільської ради Краматорського району Донецької області про визнання у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку прав засновника селянського (фермерського) господарства. Свої вимоги обґрунтовував наступними обставинами.

29.03.1995 року Костянтинівською районною Радою народних депутатів, було зареєстровано селянське (фермерське) господарства «ВАЛЕНТИНА» - керівником та засновником, якого був ОСОБА_3 . Засновнику ОСОБА_3 на підставі рішення Костянтинівської районної Ради народних депутатів від 03 листопада 1995 року, був виданий державний акт на право постійного користування землею серії ДН №00023 від 05.05.1996 року, загальною площею 31,9 га, для ведення селянського господарства на території Іллінівської (колишньої Артемівської) сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області. 29.01.2004 року на підставі розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації, були зареєстровані доповнення до Статуту селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА», згідно яких членом даного господарства став Позивач ОСОБА_2 . 23.12.2005 року проведена державна реєстрація змін до установчих документів, а саме було зареєстровано статут селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА» в новій редакції. Згідно цього Статуту засновниками господарства стали - ОСОБА_3 та Позивач - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - помер. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України право на спадкування за законом в першу чергу має - Позивач як син померлого. Крім того за життя, а саме 21.12.2005 року ОСОБА_3 на ім`я Позивача - ОСОБА_2 був складений заповіт на все його майно. Спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України - Позивач прийняв, що підтверджується виданим на його ім`я свідоцтвом про право на спадщину за заповітом за №766.

Крім, того з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на статутний (складений) капітал СФГ «ВАЛЕНТИНА», Позивач з відповідною заявою звернулася до Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори, на яку отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з підстав того, що в Статуті СФГ «ВАЛЕНТИНА» відсутній статутний (складений) фонд капітал.

Оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було відмовлено, а через його відсутність Позивач не може внести зміни до установчих документів СФГ та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних з виключенням засновника вказаної юридичної особи, який помер, а тому єдиним правовим способом поновлення його порушених права є визнання судом за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частку прав засновника селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА».

Тому просив визнати за Позивачем ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на Ѕ частку прав засновника селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА», у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 29.03.1995 року, номер запису 1 242 105 0001 000126, ідентифікаційний код юридичної особи 22021149, юридична адреса фермерського господарства: 85141, Донецька область, Краматорський (Костянтинівський) район, с. Яблунівка, вул. Восточна, буд. №1.

Представник позивача адвокат Байгуш О.Ю. у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача Іллінівської сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької областіу судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

З`ясувавши вказану позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Яблунівка Костянтинівського району Донецької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все його майно у тому числі на Ѕ частку прав засновника селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА».

Позивач ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Костянтинівка Донецької області, є рідним сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 02 листопада 1976 року.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України право на спадкування за законом в першу чергу має - Позивач як син померлого.

Крім того, за життя, а саме 21.12.2005 року, ОСОБА_3 на ім`я Позивача - ОСОБА_2 був складений заповіт на все його майно, посвідчений державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М. за реєстром 1581.

А тому, відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, Позивач є також спадкоємцем за заповітом.

Спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , Позивач прийняв відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом за №766, виданого 11 грудня 2020 року державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М.

З метою отримати свідоцтво про право на спадщину на статутний (складений) капітал СФГ «ВАЛЕНТИНА», Позивач з відповідною заявою звернувся до Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори, на яку отримав постанову від 22 січня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій з підстав того, що в Статуті СФГ «ВАЛЕНТИНА» відсутній статутний (складений) фонд капітал.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

29.03.1995 року Костянтинівською районною Радою народних депутатів, було зареєстровано селянське (фермерське) господарства «ВАЛЕНТИНА» - керівником та засновником, якого був ОСОБА_3 , що підтверджується копіями статуту та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи.

ОСОБА_3 , на підставі рішення Костянтинівської районної Ради народних депутатів від 03 листопада 1995 року, був виданий державний акт на право постійного користування землею серії ДН №00023 від 05.05.1996 року, загальною площею 31,9 га, для ведення селянського господарства на території Іллінівської (колишньої Артемівської) сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області, що підтверджується копією державного акту та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

29.01.2004 року на підставі розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації, були зареєстровані доповнення до Статуту селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА», згідно яких членом даного господарства став Позивач ОСОБА_2 .

23.12.2005 року проведена державна реєстрація змін до установчих документів, а саме було зареєстровано статут селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА» в новій редакції. Згідно цього Статуту засновниками господарства стали - ОСОБА_3 та Позивач - ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 5.1. розділу V Статуту селянського фермерського господарства «ВАЛЕНТИНА» передбачено, що майно членів господарства належить їм на правах спільної власності, якщо інше не передбачено угодою між ними.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Таким чином Позивач - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками зазначеного СФГ у рівних частинах, тобто кожному належить по Ѕ частки майнових прав на вказане господарство.

Відповідно до пункту 13.6. розділу XIII Статуту селянського фермерського господарства «ВАЛЕНТИНА» передбачено, що діяльність Господарства не припиняється якщо спадкоємиць бажає продовжувати діяльність Господарства.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство» майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність фермерського господарства припиняється у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства..

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства.

У постанові від 21.01.2020 року у справі N 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом №973-ІV.

Відповідно до правових висновків зроблених у пунктах 51.2. та 63 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) Велика Палата Верховного Суду вказала, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства як юридичної особи право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав саме для ведення такого господарства його засновник, переходить до цього господарства. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство. У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі.

Відповідно до правового висновку зроблених Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) зазначено, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства, а не визнання права на цілісний майновий комплекс.

Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 200/10400/18 (провадження № 61-6134св20).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було відмовлено, а через його відсутність Позивач не може внести зміни до установчих документів СФГ та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних з виключенням засновника вказаної юридичної особи, який помер, а тому єдиним правовим способом поновлення його порушених права є визнання судом за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 права на Ѕ частку прав засновника селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,5,10-13,76-81, 141, 259,263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) від імені та в інтересах якої діє адвокат Байгуш Олексій Юрійович, до Іллінівської сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області (ідентифікаційний код 41073075, юридична адреса: 85143, Донецька область, Краматорський район, с. Іллінівка, вул. Адміністративна, 42/3.), про визнання у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку прав засновника селянського (фермерського) господарства, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на Ѕ (одну другу) частку прав засновника селянського (фермерського) господарства «ВАЛЕНТИНА», у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 29.03.1995 року, номер запису 1 242 105 0001 000126, ідентифікаційний код юридичної особи 22021149, юридична адреса фермерського господарства: 85141, Донецька область, Краматорський (Костянтинівський) район, с. Яблунівка, вул. Восточна, буд. №1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений серпня 2022 року.

Суддя