Провадження № 2/756/1368/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Тихої О.О.,

секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича, треті особи: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зняття арешту з нерухомого майна та грошових коштів, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила: визнати дії відповідача - Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») по зверненню із заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. порушенням пункту 6.2 Договору кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13.04.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 5420 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 30 307,69 доларів США, що виникла за Договором кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008; скасувати арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про арешт майна боржника від 22.10.2018 в рамках виконавчого провадження № 57448976 з примусового виконання виконавчого напису від 13.04.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5420; скасувати арешт грошових коштів, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про арешт коштів боржника від 25.11.2019 в рамках виконавчого провадження № 57448976 з примусового виконання виконавчого напису від 13.04.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5420; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. про передачу майна стягувачу від 10.06.2019, а саме: 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 212312,10 гривень, у рахунок погашення боргу, в рамках виконавчого провадження № 57448976 з примусового виконання виконавчого напису від 13.04.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5420; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48035709 від 31.07.2019 (номер запису про право власності: 32630733 від 31.07.2019), на підставі якого внесений запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно - 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк», .

Також позивач просила стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що 10.06.2008 між нею та Підприємством з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» був укладений договір купівлі-продажу № 9242/06/08 автомобіля Toyota Auris, 2008 року випуску, за ціною 125712,00 грн. З метою виконання вищевказаного договору для оплати придбаного автомобіля 24.06.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та позивачем був укладений Договір кредиту № 031.29-08/542, згідно з яким Банк надав їй кредит у сумі 20586 доларів США, з кінцевим терміном повернення боргу - не пізніше 23.06.2015.

В подальшому, 03.12.2010 між позивачем і Банком була укладена Додаткова угода до Договору кредиту № 031.29-08/542, відповідно до якої сторони підтвердили, що залишок заборгованості за кредитом складає 16421 доларів США, залишок заборгованості за нарахованими процентами - 1470,77 доларів США; встановлена нова процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 13,10 відсотків річних, з кінцевим терміном погашення боргу до 23.06.2015.

Також, з метою належного виконання умов Договору кредиту, а також на здійснення страхових платежів за Договором добровільного страхування транспортного засобу № 2458-а/08к від 23.06.2008, вигодонабувачем за яким був Банк, 24.06.2008 між Акпіонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та позивачем укладений Договір відновлюваної кредитної лінії № 031.29-08/543, за умовами якої позивачу відкрито окрему кредитну лінію в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 10057 грн. 00 коп. зі сплатою 24 процентів річних.

Також, з метою забезпечення прийнятих позивачем зобов`язань за Договором кредиту та Додатковим кредитним договором, між позивачем та Банком був укладений Договір застави № 42.02-11/576 від 24.06.2008.

13.04.2017, в порушення п.п. 6.1, 6.2, 7.2 Договору кредиту, без будь-якого повідомлення позивача про свої наміри, ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулося із заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., який того ж дня, 13.04.2017, вчинив виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 5420 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» 30307,69 доларів США та суми плати, що була здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, а отже наявні всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що приватний нотаріус Чуловський В.А. перед вчиненням виконавчого напису не перевірив безспірність суми боргу за Договором кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дійнотаріусами України. Банком не було надано нотаріусу доказів отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило її права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень, а про існування виконавчого напису позивачу стало відомо лише 15.08.2019 від батька, який повідомив про те, що представник Банку намагався вселитися до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої є позивач. Крім того, остання сплата за Договором кредиту від 24.06.2008 була здійснена позивачем 21.10.2011 на суму 218,41 доларів США, тобто з дня виникнення права у Банку вимоги минуло більше трьох років, а отже Банком пропущено строк для звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису.

За наведених обставин позивач вважає, що є усі підстави для визнання вказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Також, в ході примусового виконання оспорюваного виконавчого напису від 13.04.2017 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. 22.10.2018 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить позивачу; 25.11.2019 - арешт грошових коштів, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать позивачу; 10.06.2019 винесено постанову про передачу майна стягувачу ПАТ «УКРСОЦБАНК», а саме: 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 212312,10 гривень, у рахунок погашення боргу, незважаючи, також, на те, що стягувачем пропущено строк для звернення до виконавця з заявою про залишення за собою нереалізованого на прилюдних торгах майна боржника, визначеного ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження», зважаючи, що усі дії та рішення в рамках виконавчого провадження № 57448976 буди здійснені та прийняті приватним виконавцем Ляпіним Д.В. на підставі виконавчого напису нотаріуса, який вчинено з порушенням норм діючого законодавства та який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, остання просить скасувати вищевказані арешти та постанову приватного виконавця про передачу майна стягувачу.

Крім того, позивачем у позові зазначено, що 31.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис № 32630733 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 , за АТ «УКРСОЦБАНК», . Підставою внесення запису вказано: Рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48035709 від 31.07.2019; підставою виникнення права власності зазначено: СВІДОЦТВО, серія та номер: 1129, видане 31.07.2019, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О.С.

Позивач вважає такі дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони були вчиненні як похідні на підставі попередніх незаконних дій і рішень по вчиненню спірного виконавчого напису нотаріуса та виконавчих дій з примусового виконання вказаного виконавчого напису.

Ухвалою судді від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 18.10.2021 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

29.11.2021 на адресу суду від відповідача - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що виконавче провадження було ним відкрито за заявою стягувача - ПАТ «УКРСОЦБАНК» на підставі виконавчого документа, який відповідав усім вимогам закону. Постанови про арешт майна, коштів боржника ОСОБА_1 , а також постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу за кредитним договором, винесені в рамках виконавчого провадження № 57448976 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 13.04.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5420, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в ході здійснення виконавчого провадження боржником не оскаржувалися, а тому підстави для їх скасування відсутні.

06.12.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримала заявлені позовні вимоги, наголошуючи на тому, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. під час примусового виконання спірного виконавчого напису допущено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки жодної постанови, починаючи з постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач не отримувала і наданими приватним виконавцем документами ці факти не спростовано.

Ухвалою суду від 01.02.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав.

Представник АТ «Альфа-Банк» та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їхньої відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Представник Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їхньої відсутності.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О.С. у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10.06.2008 між позивачем ОСОБА_1 та Підприємством з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» був укладений договір купівлі-продажу № 9242/06/08 автомобіля Toyota Auris, 2008 року випуску, за ціною 125712,00 грн.

З метою виконання вищевказаного договору для оплати придбаного автомобіля 24.06.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № 031.29-08/542, згідно з яким Банк надав позивачу кредит у сумі 20586 доларів США, з кінцевим терміном повернення боргу - не пізніше 23.06.2015.

Та обставина, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником ПАТ «УКРСОЦБАНК» за вимогами по вказаному вище кредитному договору, укладеному з ОСОБА_1 , відповідачем АТ «Альфа-Банк» не заперечувалося, а отже не підлягає доказування згідно з вимогами ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Згідно з п. 6.2 статті 6 «Врегулювання спорів» вказаного Договору кредиту у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейській суди», домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості, вказаній у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

З метою належного виконання умов Договору кредиту № 031.29-08/542, а також на здійснення страхових платежів за Договором добровільного страхування транспортного засобу № 2458-а/08к від 23.06.2008, 24.06.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та позивачем укладений Договір відновлюваної кредитної лінії № 031.29-08/543, за умовами якої позивачу відкрито окрему кредитну лінію в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 10057 грн. 00 коп. зі сплатою 24 процентів річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 23.06.2015.

Також, з метою забезпечення прийнятих позивачем зобов`язань за Договором кредиту № 031.29-08/542 та Договором відновлюваної кредитної лінії № 031.29-08/543, між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» укладено Договір застави № 42.02-11/576 від 24.06.2008, предметом застави є - автомобіль Toyota Auris, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

13.04.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №5420 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК», , правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», заборгованості за Договором кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008, яка утворилась за період з 15.12.2015 по 15.12.2016 у сумі 30307,69 доларів США і складається з наступного: 16421,00 доларів США - заборгованість за кредитом; 13886,69 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

18.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (ВП № 57448976).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. від 22.10.2018 в рамках виконавчого провадження № 57448976 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. від 25.11.2019 в рамках виконавчого провадження № 57448976 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

10.06.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. в рамках виконавчого провадження № 57448976 на підставі заяви стягувача - ПАТ «УКРСОЦБАНК» від 03.06.2019 винесено постанову про передачу майна стягувачу, а саме: 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 212312,10 гривень, яка належала боржнику ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 26.03.2010, у рахунок погашення заборгованості, стягнутої за виконавчим написом від 13.04.2017, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 5420.

Того ж дня, 10.06.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. на підставі ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» складено Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, за яким у власність ПАТ «УКРСОЦБАНК» передано 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 212312,10 гривень.

В Акті від 10.06.2019 зазначено, що цей Акт дає змогу стягувачу на перереєстрацію майна боржника на стягувача, незважаючи на те, що відомості про боржника (первісного власника майна) містяться в Єдиному реєстрі боржників.

Як убачається з інформаційної довідки № 179829243 від 05.09.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 48035709 від 31.07.2019, внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно - 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису: 32630733 від 31.07.2019) за АТ «Укрсоцбанк», .

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року внесено зміни до вказаного Переліку та доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», відповідно до якого для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.»

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Отже, на момент вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 13.04.2017 набрало чинності судове рішення, яким визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Вказана обставина дає змогу дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача вчинений на правочині, що не передбачає стягнення грошових сум на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, було визнано нечинними судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Крім того, слід зазначити, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 не погоджується з сумою заборгованості, не вважає її безспірною та зазначає, що була позбавлена можливості заперечувати проти заявлених вимог кредитодавця, оскільки не отримувала жодної претензії від останнього.

Докази направлення на адресу боржника ОСОБА_1 претензії про порушення нею зобов`язань за Договором кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008 та необхідність усунення вказаних порушень до вчинення оспорюваного виконавчого напису суду не надані. Таким чином, відповідачем АТ «Альфа-Банк» не спростовані твердження позивача про те, що вона дізналася про існування виконавчого напису лише у серпні 2019 року від свого батька, тобто вже після реєстрації права власності на належну позивачу частку квартири за АТ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», а отже була позбавлена можливості висунути свої заперечення проти вимог стягувача на час вчинення виконавчого напису нотаріуса, яким на той час було АТ «УКРСОЦБАНК».

Більш того, згідно з п. 7.2 Договору кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008 всі повідомлення за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом за зазначеними адресами сторін (адреса позивача (позичальника) - АДРЕСА_3 ), або вручені особисто під розписку про отримання.

Вказані умови договору АТ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», не дотримано.

Про необізнаність позивача щодо існування оспорюваного виконавчого напису нотаріуса свідчать також матеріали, додані приватним виконавцем Ляпіним Д.В. до відзиву на позовну заяву, з яких убачається, що жодна з винесених ним постанов з примусового виконання спірного виконавчого напису, як то: постанова про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника ОСОБА_1 , арешт грошових коштів боржника, про передачу майна божника стягувачу та інші, - не отримані позивачем (боржником) ОСОБА_1 , усі поштові відправлення повернулися на адресу приватного виконавця з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16).

Враховуючи, що позивач не була у встановленому законом порядку проінформована про наявність в неї заборгованості за кредитним договором та розмір вказаної заборгованості, строк, у який належить погасити існуючу заборгованість, а також наслідки її непогашення, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку заборгованість, визначена стягувачем у заяві про вчинення виконавчого напису, поданій нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є безспірною.

Крім того, як вбачається з наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008, наданого ПАТ «УКРСОЦБАНК» приватному нотаріусу Чуловському В.А. для вчинення виконавчого напису, та Довідки ПАТ «УКРСОЦБАНК» № 10.2-105/24273 від 15.12.2016 останній платіж ОСОБА_1 на погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами здійснено 21.10.2011 на суму 218,41 доларів США, а на погашення основної заборгованості за кредитом - 14.12.2009 у сумі 245 доларів США.

Загальна позовна давність (зокрема до вимог про стягнення заборгованості за кредитом) встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку із внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Отже, оскільки за умовами Договором кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008 позивач (позичальник) мав виконувати зобов`язання з повернення кредиту та зі сплати відсотків за користування кредитними коштами кожного місяця упродовж строку кредитування та згідно до встановленого графіку платежів, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Враховуючи вищевказані норми закону, а також те, що останній платіж за кредитним договором позивачем зроблено 21.10.2011, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років до того, як 13.04.2017 було вчинено оспорюваний виконавчий напис, суд приходить до висновку, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню з позивача (боржника) за виконавчим написом нотаріуса від 13.04.2017 за № 5420 не є безспірною, адже вона нарахована банком починаючи з липня 2008 року та станом на 15.12.2016.

Крім того, в оспорюваному виконавчому написі від 13.04.2017 за № 5420 зазначено, що нотаріусом пропонується стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованість за Договором кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008 за період з 15.12.2015 по 15.12.2016 у розмірі 30307,69 доларів США, до складу якої, зокрема, входить заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 13886,69 доларів США.

Разом з тим, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Як убачається з Договору кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», кінцевим терміном погашення боргу зазначено 23.06.2015.

У той же час, заборгованість за відсотками за користування кредитом в оспорюваному виконавчому написі стягнута саме за період з 15.12.2015 по 15.12.2016, з чого можна зробити висновок, що відсотки нараховувалися банком вже після закінчення строку дії кредитного договору, що суперечить нормам діючого цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що банк надав нотаріусу документи, які не підтверджували безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, що також є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо решти позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Враховуючи те, що є правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого приватним виконавцем Ляпіним Д.В. проводилися виконавчі дії та виносилися постанови про накладення арешту на майно та грошові кошти боржника, проводилась примусова процедура продажу належного позивачу (боржнику) нерухомого майна на електронних торгах, які не відбулися, та нерухоме майно було передано у власність АТ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. про передачу належного позивачу нерухомого майна стягувачу - ПАТ «УКРСОЦБАНК» від 10.06.2019, а також зняття арешту з рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, належних позивачу ОСОБА_1 , накладених постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. в рамках виконавчого провадження № 57448976 з примусового виконання виконавчого напису від 13.04.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5420, які є похідними від вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки позовні вимоги про скасування рішення про реєстрацію права власності за АТ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», спрямовані на відновлення володіння позивача нерухомим майном, власником якого вже є інша особа, вони також підлягають задоволенню, як похідні від вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. про передачу належного ОСОБА_1 нерухомого майна стягувачу - ПАТ «УКРСОЦБАНК» від 10.06.2019.

Вимоги позивача про визнання дій АТ «Альфа-Банк», як правонаступника ПАТ «УКРСОЦБАНК», відносно звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. з заявою про вчинення виконавчого напису порушенням п. 6.2 Договору кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008 задоволенню не підлягають, оскільки АТ «Альфа-Банк» не було стороною вказаного договору під час його укладення, з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису звернулося ПАТ «УКРСОЦБАНК», а не АТ «Альфа-Банк». Крім того, рішення суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та скасування рішень приватного виконавця з примусового виконання вказаного виконавчого документу, є ефективним способом поновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Інші доводи сторін не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Розподіл судових витрат здійснюється судом у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача АТ «Альфа-Банк», як правонаступника АТ «УКРСОЦБАНК», витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. за вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. задоволенню не підлягають, оскільки рішення останніх скасовано судом саме як похідні вимоги від задоволених вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича, треті особи: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зняття арешту з нерухомого майна та грошових коштів, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5420, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 13 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», заборгованості за Договором кредиту № 031.29-08/542 від 24.06.2008 у розмірі 30307 (тридцять тисяч триста сім) доларів США 69 центів за період з 15.12.2015 по 15.12.2016.

Зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про арешт майна боржника від 22.10.2018 в рамках виконавчого провадження № 57448976 з примусового виконання виконавчого напису від 13.04.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 5420.

Зняти арешт грошових коштів, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про арешт коштів боржника від 25.11.2019 в рамках виконавчого провадження № 57448976 з примусового виконання виконавчого напису від 13.04.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 5420.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про передачу майна стягувачу від 10.06.2019, а саме: 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 212312,10 гривень, у рахунок погашення боргу, в рамках виконавчого провадження № 57448976 з примусового виконання виконавчого напису від 13.04.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 5420.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48035709 від 31.07.2019 (номер запису про право власності: 32630733 від 31.07.2019) про реєстрацію права власності на нерухоме майно - 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК», , припинивши право власності Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» на частку цієї квартири.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

Відповідач: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович, РНОКПП НОМЕР_3 ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 10.

Відповідач: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович, місцезнаходження: м. Київ, просп.. Героїв Сталінграду, буд. 6, корп. 8, оф.1.

Третя особа: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 16.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 55, офіс 11.

Суддя О.О. Тиха