Постанова

Іменем України

31 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 330/1268/20

провадження № 61-14098св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф.

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави,

відповідачі: Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З., від 20 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави звернувся до суду із позовом до Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (далі - Кирилівська селищна рада), ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування окремих положень рішень Кирилівської селищної ради, визнання недійсним договору оренди землі, повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підпунктом 1.3 пункту 1 рішення Кирилівської селищної ради від 18 квітня 2019 року № 5 «Про включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок, які або право на які виставляються на земельні торги» включено до переліку земельних ділянок, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах, земельну ділянку, орієнтовною площею 1,6163 га, кадастровий номер :11:001:0465, для розміщення об`єктів рекреаційного призначення, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 рішення Кирилівської селищної ради від 12 липня

2019 року № 21 «Про затвердження грошової нормативної оцінки, стартової ціни річного розміру орендної плати за користування земельними ділянками та умов продажу права оренди» затверджено: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, грошову нормативну оцінку земельної ділянки, стартовий розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою; встановлено крок земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки; вирішено продати переможцю земельних торгів право оренди земельної ділянки та визначено умови користування земельною ділянкою; визначені основні обов`язки переможця земельних торгів при користування земельною ділянкою.

12 грудня 2019 року Українською універсальною біржею проведено земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0465. Переможцем вказаних торгів став ОСОБА_1 .

Того ж дня між Кирилівською селищною радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, умовами якого визначено, що на ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Посилаючись на те, що спірна земельна ділянки не могла бути передана в оренду із вказаною метою, оскільки розташована у межах прибережної захисної смуги, забудова якої законодавчо обмежена, прокурор просив суд:

- визнати незаконними та скасувати підпункт 1.3 пункту 1 рішення Кирилівської селищної ради від 18 квітня 2019 року № 5 «Про включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок, які або право на які виставляються на земельні торги» та пункти 2.1 - 2.6.6 рішення Кирилівської селищної ради від 12 липня 2019 року № 21 «Про затвердження грошової нормативної оцінки, стартової ціни річного розміру орендної плати за користування земельними ділянками та умов продажу права оренди»;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 12 грудня

2019 року, укладений між Кирилівською селищною радою та

ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути територіальній громаді

смт Кирилівка в особі Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області спірну земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області, у складі судді Гусарової В. В., від 28 січня 2021 року у задоволенні позову прокурора відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що спірна земельна ділянка знаходиться у межах селища Кирилівка та належить до категорії земель рекреаційної зони. При цьому в ході погодження проекту землеустрою іншими контролюючими органами факт належності спірної земельної ділянки до прибережної захисної смуги або до водоохоронної зони встановлено не було. Прокурор належних та допустимих доказів на спростування висновків контролюючих органів не надав, як і не надав доказів підтвердження наявності перешкод вільного доступу до водного об`єкту та користування пляжною зоною.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 28 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову прокурора.

Визнано незаконним та скасовано підпункт 1.3 пункту 1 рішення Кирилівської селищної ради від 18 квітня 2019 року № 5 «Про включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок, які або право на які виставляються на земельні торги», а також пункти 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.5.1, 2.5.2, 2.5.3, 2.5.4, 2.5.5, 2.5.6, 2.6, 2.6.1, 2.6.2, 2.6.3, 2.6.4, 2.6.5, 2.6.6 рішення Кирилівської селищної ради від 12 липня 2019 року № 21 «Про затвердження грошової нормативної оцінки, стартової ціни річного розміру орендної плати за користування земельними ділянками та умов продажу права оренди».

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 1,6163 га, кадастровий номер :11:001:0465, від 12 грудня 2019 року, укладений між Кирилівською селищною радою та ОСОБА_1 ,

із припиненням права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0465.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути територіальній громаді

смт Кирилівка в особі Кирилівської селищної ради земельну ділянку, площею 1,6163 га, кадастровий номер :11:001:0465, що розташована по АДРЕСА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів, вирішуючи спір, виходила із того, що земельна ділянка, кадастровий номер :11:001:0465, належить до земель водного фонду і має обмеження у використанні, що підтверджено матеріалами справи та рішенням Господарського суду Запорізької області від 19 липня 2018 року в справі № 908/479/17.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У листопаді 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2022 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц,

від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі

№ 504/2864/13-ц, у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 330/1629/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Вказує, що на момент прийняття рішень Кирилівською селищною радою та укладення оспорюваного договору оренди не існувало земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0465 в якості прибережної смуги, натомість за даними державного реєстру призначенням землі було будівництво та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Звертає увагу на наявність Генерального плану смт Кирилівка, прийнятого 14 травня 2021 року, з дійсним відображення прибережної смуги, відповідно до якого спірна земельна ділянка не належить до прибережної смуги, а є зоною установ відпочинку та туризму, призначена для розміщення пансіонатів курортних готелів, туристичних баз, центрів обслуговування туристів.

Наголошує, що 17 червня 2021 року набув чинності Закон України № 711-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель», яким внесенні зміни до приписів статті 88 Водного кодексу України (далі - ВК України). Зокрема частину сьому статті 88

ВК України викладено в наступній редакції: «Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті. Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.

Стверджує, що Господарським судом Запорізької області 19 липня

2018 року в справі № 908/479/17 прийнято судове рішення за інших фактичних обставин та з врахуванням норм земельного та водного законодавства, які діяли до набрання чинності Закону України № 711-ІХ

від 17 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» та внесення змін до

статті 88 ВК України.

Вважає, що правові позиції щодо визначення прибережної захисної смуги, враховані апеляційним судом, застосовуються при відсутності генеральних планів, який наявний в смт Кирилівка і згідно якого спірна земельна ділянка належить до зони установ відпочинку та туризму, а не до прибережної захисної смуги.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2021 року заступник керівника Запорізької обласної прокуратури подав відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови апеляційного суду, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Зазначає, що рішенням Господарського суду Запорізької області

від 19 липня 2018 року у справі № 908/479/17 встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у межах пляжної зони прибережної захисної смуги та належить до земель водного фонду.

Вказує, що генеральний план визначає порядок планування та забудови території населеного пункту, шляхом встановлення функціональних типів території. Законодавчо не передбачено визначення цільового призначення земельних ділянок генеральним планом населеного пункту.

Звертає увагу, що Закон України № 711-ІХ від 17 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» набув чинності 24 липня 2021 року та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

У листопаді 2021 року до ОСОБА_2 подав пояснення на відзив, в яких наполягає на задоволенні касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Підпунктом 1.3 пункту 1 рішення Кирилівської селищної ради від 18 квітня 2019 року № 5 «Про включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок, які або право на які виставляються на земельні торги» включено до переліку земельних ділянок, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах, земельну ділянку, орієнтовною площею 1,6163 га, кадастровий номер :11:001:0465, для розміщення об`єктів рекреаційного призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 2.3 вказаного рішення надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 1,6163 га, кадастровий номер :11:001:0465, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Пунктом 2.1 рішення Кирилівської селищної ради від 12 липня 2019 року

№ 21 «Про затвердження грошової нормативної оцінки, стартової ціни річного розміру орендної плати за користування земельними ділянками та умов продажу права оренди» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер :11:001:0465, загальною площею 1,6163 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.

Пунктами 2.2, 2.3, 2.4 рішення Кирилівської селищної ради від 12 липня

2019 року № 21 затверджено грошову нормативну оцінку земельної ділянки, затверджено стартовий розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою, встановлено крок земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки у розмірі 0,5 % стартової плати за користування земельною ділянкою.

Пунктами 2.5, 2.5.1-2.5.6 рішення Кирилівської селищної ради від 12 липня 2019 року № 21 вирішено продати переможцю земельних торгів право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0465 та визначено умови користування земельною ділянкою.

Пунктами 2.6, 2.6.1-2.6.6 рішення Кирилівської селищної ради від 12 липня 2019 року № 21 визначені основні обов`язки переможця земельних торгів при користування земельною ділянкою.

12 грудня 2019 року Українською універсальною біржею проведено земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0465. Переможцем вказаних торгів став ОСОБА_1 .

Того ж дня між Кирилівською селищною радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до умов договору оренди Кирилівська селищна рада надає, а ОСОБА_1 приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться в межах АДРЕСА_2 , кадастровий номер :11:001:0465. Площа земельної ділянки становить 1,6163 га, на ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна.

Пунктами 12, 13 договору оренди визначено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Цільове призначення земельної ділянки -

07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного, призначення; категорія земель - землі рекреаційного призначення; вид використання земельної ділянки - для розміщення об`єктів рекреаційного призначення.

Між сторонами договору оренди 12 грудня 2019 року підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, площею 1,6163 га, кадастровий номер :11:001:0465.

Відповідно до інформації Кирилівської селищної ради від 21 травня

2020 року № 924 проект документації про встановлення прибережної захисної смуги на території смт Кирилівка розроблений, але не затверджений.

Із топографічного плану (М 1:2000), виготовленого фахівцями Державного підприємства «Запорізький інститут землеустрою», вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :11:001:0465 знаходиться на відстані 8,41 м - 25,74 м від урізу води Утлюцького лиману Азовського моря.

Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області 10 березня 2020 року проведено перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0465, за результатами якої складено акт перевірки

№ 166-ДК/144/АП/09/01/-20.

У зазначеному акті констатовані порушення вимог статей 18, 19, 20, 58, 60, 61 ЗК України та статей 88, 89 ВК України, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться в пляжній зоні та належить до земель водного фонду.

За результатами розгляду справи № 908/479/17 за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави до Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, комунального підприємства «Розвиток курортної зони» про визнання незаконним та скасування рішень селищної ради та зобов`язання повернути земельну ділянку, рішенням Господарського суду Запорізької області від 19 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05 лютого 2019 року, було встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває у межах прибережної захисної смуги та пляжної зони, тобто належить до земель водного фонду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При зверненні до суду із даним позовом прокурор вказував, що спірна земельна ділянка не могла бути передана в оренду ОСОБА_1 під забудову, оскільки розташована в межах прибережної захисної смуги.

За положеннями частини першої статті 58 ЗК України та статті 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Відповідно до частини четвертої статті 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Аналогічний зміст має частина третя статті 85 ВК України.

Частиною третьою статті 62 ЗК України (в редакції на момент передання спірної земельної ділянки в оренду) передбачено, що у межах пляжної зони прибережних захисних смуг забороняється будівництво будь-яких споруд, крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних (частина третя статті 90 ВК України у відповідній редакції).

Відповідно до частини першої статті 90 ВК України прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва військових та інших оборонних об`єктів, об`єктів, що виробляють енергію за рахунок використання енергії вітру, сонця і хвиль, об`єктів постачання, розподілу, передачі (транспортування) енергії, а також санаторіїв, дитячих оздоровчих таборів та інших лікувально-оздоровчих закладів з обов`язковим централізованим водопостачанням і каналізацією, гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд.

За змістом абзацу другого частини другої статті 178 ЦК України обмежено оборотоздатні об`єкти можуть бути визначені як в окремому законі, присвяченому оборотоздатності об`єктів, так і в інших законах, зокрема кодексах, які визначають правовий режим певних об`єктів.

З огляду на вказані приписи ЗК України та ВК України цивільний оборот земельних ділянок, які знаходяться у прибережних захисних смугах є обмеженим законодавчо.

У справі, що переглядається, апеляційний суд, встановивши, що спірна земельна ділянка, яка передана в оренду ОСОБА_1 під забудову, на момент її передачі належала до земель водного фонду, перебувала в межах прибережної захисної смуги та пляжної зони, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки земельна ділянка не могла бути використана за вказаним призначенням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, адже земельні ділянки прибережних захисних смуг уздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах можуть використовуватись лише для спеціально визначених законом цілей, зокрема з врахуванням приписів

статті 62 ЗК України та статті 90 ВК України.

При цьому апеляційний суд обґрунтовано врахував обставини встановлені рішенням Господарського суду Запорізької області від 19 липня 2018 року у справі № 908/479/17 щодо перебування спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги та пляжної зони.

Встановленні у справі № 908/479/17 обставини не спростовані ОСОБА_1 під час розгляду справи, що переглядається.

Подібних висновків Верховний Суд дійшов в справі № 330/1876/19

у постанові від 24 листопада 2021 року.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд мав враховувати приписи статті 88 ВК України із змінами внесеними Законом України

№ 711-ІХ від 17 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель», є помилковими, оскільки апеляційний суд ухвалив судове рішення 20 липня 2021 року, натомість вказаний закон в частині змін до статті 88 ВК України набрав чинності 24 липня 2021 року. Отже зазначені зміни на момент ухвалення апеляційним судом судового рішення не набрали чинності та не підлягали врахуванню.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 483/301/20.

Крім того, оспорюване рішення селищної ради прийнято, а договір оренди укладено - у 2019 році.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання заявника на рішення Кирилівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області від 14 травня 2021 року № 1 «Про затвердження Генерального плану та плану зонування (зонінг) смт Кирилівка Мелітопольського (Якимівського) району Запорізької області», оскільки судом перевіряється законність дій селищної ради щодо передання спірної земельної ділянки в оренду на момент їх вчинення (2019 рік), тобто до прийняття селищною радою рішення про затвердження генерального плану.

Посилання в касаційній скарзі на те, що апеляційний суд не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05 серпня 2020 року в справі № 330/1629/18, підлягають відхиленню, оскільки у справі

№ 330/1629/18 суди встановили, що передана у власність відповідача земельна ділянка знаходиться стосовно земель водного фонду на відстані: від урізу води Азовського моря - 807 метрів, Утлюкського лиману - 82 метри.

Натомість у справі, що переглядається, встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває в межах прибережної захисної смуги Азовського моря, зокрема в пляжній зоні.

Таким чином, обставини встановлені у розглядуваній справі та справі

№ 330/1629/18 не є подібними.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 вересня

2021 року в справі № 330/441/18.

Висновки апеляційного суду не суперечать висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 12 червня 2019 року у справі

№ 487/10128/14-ц, від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц,

від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 330/1629/18, на які посилався заявник в касаційній скарзі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц вказала, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (зокрема, рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд, переглянувши постанову апеляційного суду в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян С. Ф. Хопта В. В. Шипович