ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3702/20 Номер провадження 22-ц/814/831/22Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді Чумак О.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Дряниці Ю.В.

за уачстю секретаря Клименко Я.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 червня 2021 року у складі судді Хоменко Д.Є., по справі за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Територіальної громади с. Окіп Лубенського району в особі Окіпської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хорол Полтавської області померла її двоюрідна бабуся ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), яка розташована на території Окіпської сільської ради Лубенського району та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0269255 площею 2,57 умовних кадастрових гектари, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 67 від 18.02.1997 року на території Окіпської сільської ради, про що свідчить підпис у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Окіп» Лубенського району Полтавської області.

ОСОБА_2 являлася рідною сестрою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка в свою чергу являлася бабусею позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією посвідки про народження ОСОБА_4 , копією свідоцтва про одруження ОСОБА_4 , відповідно до якого прізвище останньої змінено на ОСОБА_5 , а також копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2016 року.

Відповідно до відповіді Лубенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) на адвокатський запит, актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8. по Лубенському міськрайонному відділу ДРАЦС не виявлено.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя проживали в с. Окіп Лубенського району Полтавської області по-сусідству, проте мали спільний побут.

Позивач ОСОБА_1 доглядала за обома бабусями, а після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 влаштували до Хорольського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, який розташований в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємців, окрім позивачки, не залишилося. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 вступила в управління майном померлої ОСОБА_2 , а саме, скориставшись допомогою знайомих, розібрала її будинок на будівельні матеріали та почала господарювати на присадибній земельній ділянці, на якій вирощувала городину. Коли потреба в цьому відпала, дозволила обробляти земельну ділянку сусідам.

19.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Торбан В.В. з метою оформлення спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю документального підтвердження родинних відносин та пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Прохала суд встановити, що померла ОСОБА_2 була її двоюрідною бабою, а також встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також прохала визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 2,57 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.02.2021 року залучено до участі у цивільній справі у якості правонаступника відповідача Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області - Лубенську міську раду Лубенського району Полтавської області.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.06.2021 року позов ОСОБА_1 до Територіальної громади с. Окіп Лубенського району в особі Окіпської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом задоволено.

Встановлено факт родинних між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, що померла ОСОБА_2 була двоюрідною бабою ОСОБА_1 .

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 2,57 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З рішенням суду не погодилася Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області, оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, яка надійшла 09.02.2022 р., представник Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області прохає скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, на підставі неправильно встановлених обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що позивачка не довела наявність родинних зв`язків з померлою ОСОБА_6 , а також ту обставину, що вона у шестимісячний строк вступила в управління майном після смерті останньої.

Позовна заява не містить вимоги про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, відсутні докази поважності причин пропуску строку.

Крім цього вказує, що позивачка не відноситься до жодної черги спадкування за законом у розумінні ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин та на час відкриття спадщини.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 повернуто до суду першої інстанції для належного оформлення.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 квітня 2022 року виправлено описку допущену в рішенні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.06.2021 року у назві відповідача на Лубенську міську раду Лубенського району Полтавської області.

Додатковим рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 квітня 2022 року стягнуто з Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 червня 2022 р. задоволено клопотання та поновлено Лубенській міській раді Лубенського району Полтавської області строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження у справі та ухвалою суду від 03 червня 2022 р. справу призначено до розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходили.

У судове засідання сторони не з`явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені, в тому числі на електронні адреси. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Від відповідача Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Згідно положень ст.372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведене, розгляд справи проводиться у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції встановив, і це вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), що розташована на території Окіпської сільської ради Лубенського району та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0269255 площею 2,57 умовних кадастрових гектари, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 67 від 18.02.1997 року на території Окіпської сільської ради, про що свідчить підпис у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Окіп» Лубенського району Полтавської області (а.с. 15,16).

Позивач, маючи намір оформити спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , звернулася до приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Торбан В.В. з метою оформити спадщину після смерті ОСОБА_2 , у чому їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю документального підтвердження родинних відносин з померлою та пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 7).

Як убачається з довідки Лубенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8. по Лубенському міськрайонному відділу ДРАЦС не виявлено (а.с. 14).

Крім цього, позивачкою надано суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2003 року, згідно якого спадкоємицею майна ОСОБА_3 , яке складається з земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Окіп» с. Окіп Лубенського району Полтавської області, розміром 2,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), належної померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0269254, виданого 05 березня 1997 року Лубенською РДА, зареєстрованого 15.03.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 154.

Крім того, позивачкою надано суду копію посвідки про народження (серія НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 (зазначено російською мовою), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , де її батьками вказані (російською мовою) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Також надано копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 одружились 30.10.1956 року, та після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловіку та дружині: « ОСОБА_5 ».

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2016 р., спадкоємцем зазначеного у ньому майна ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її донька ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Окіп» с. Окіп Лубенського району Полтавської області, розміром 2,57 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), розташованої на території Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області (а.с. 9-13).

При вирішенні спору судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які, зокрема, підтвердили, що померла ОСОБА_2 дійсно була рідною сестрою ОСОБА_3 , котра була рідною бабусею позивачки ОСОБА_1 . Позивачка підтримувала родинні відносини зі своєю двоюрідною бабусею ОСОБА_2 , брала участь у її похованні і після її смерті вступила в управління майном померлої.

Згідно довідки №499/111-20 від 03.08.2020 року, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай), яка розташована на території Окіпської сільської ради Лубенського району на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0269255 площею 2,57 умовних кадастрових гектари, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 67 від 18.02.1997 року, розташовану на території Окіпської сільської ради, про що свідчить підпис у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Окіп» Лубенського району Полтавської області (а.с. 15).

Встановивши вказані обставини, дослідивши надані докази та врахувавши покази свідків, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач довела факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , яка доводилася їй двоюрідною бабусею.

Також місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про встановлення факту прийняття позивачкою спадщини після смерті її двоюрідної бабусі ОСОБА_2 та визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) площею 2,57 умовних кадастрових одиниць на території Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

При цьому, районний суд вказав на те, що оскільки позивачка фактично вступила в управління майном після смерті двоюрідної бабусі, вона не пропустила строк на прийняття спадщини, а визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування не порушує інтересів та прав інших осіб.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК.

У п.7 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 №5 судам роз`яснено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.273 ЦПК (п.1 ч.1 ст.315 діючого ЦПК) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Аналіз положень ст.315 ЦПК свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

У роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Лише якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п`ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК України.

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На час смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяв Цивільний кодекс УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті (ст.ст. 526-527 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Крім того, ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом віднесено непрацездатних осіб, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Стаття 535 ЦК УРСР 1963 року передбачала право на обов`язкову частку у спадщині неповнолітніх або непрацездатних дітей спадкодавця (в тому числі усиновлених), а також непрацездатної дружини, батьків (усиновителів) і утриманців померлого, які успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною бабусею позивачки ОСОБА_1 , отже, позивачка є двоюрідною онукою ОСОБА_2 . Факт встановлення родинних відносин, який просить встановити позивачка, необхідний для прийняття нею спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Як встановлено судами, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час дії ЦК УРСР. Ані до першої, ані до другої черг спадкоємців за законом ОСОБА_1 , як двоюрідна онука ОСОБА_2 , не відноситься, не має права на обов`язкову частку, а також в справі відсутні докази її непрацездатності та перебування на утриманні померлої, а тому вона не є спадкоємцем за законом, не має права на спадкування і не могла прийняти спадщину шляхом управління та володіння спадковим майном, оскільки цим правом наділені лише спадкоємці. Прав на спадкове майно позивачка не має, а тому відсутні і підстави для їх захисту.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Рішення місцевого суду від 09 червня 2021 р. в частині задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин колегією суддів залишається без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з позивачки на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1295,00 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п.3,4, 382-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 червня 2021 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай).

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , - відмовити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 червня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 1295,00 грн. (тисяча двісті дев`яносто п`ять гривень) судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12.09.2022 р.

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І.Пилипчук