Справа № 365/383/22
Номер провадження: 2/365/204/22
У Х В А Л А

05 вересня 2022 року смт Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області ХИЖНИЙ Р. В.,

вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Згурівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд зняти арешт з Ѕ частки будинку номер АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний шлюб було розірвано судом. 02 жовтня 2017 року Згурівським районним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі № 365/521/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового віку на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з 07.08.2017 року та до досягнення сином повноліття. Оскільки ОСОБА_4 не сплачував аліменти, старшим державним виконавцем Згурівського районного відділу державної виконавчої служби Яценко Ю.М. було винесено постанову про арешт майна боржника, в тому числі накладено арешт на Ѕ частку будинку номер АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 на праві власності згідно договору купівлі-продажу № 1154 від 17.07.2012 року. Інша Ѕ частка житлового будинку належить на праві власності позивачці. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Позивачка, як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 , звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини на Ѕ частку вищевказаного житлового будинку на сина, та дізналась про накладений державним виконавцем арешт, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 25039717.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

З матеріалів позову встановлено, що постановою старшого державного виконавця Згурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Яценка Ю.М. накладено арешт на Ѕ частку будинку номер АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 на праві власності згідно договору купівлі-продажу № 1154 від 17.07.2012 року. Номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25039717. Підставою для накладення арешту стала наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

В даному випадку позивачка не може пред`являти позов про скасування арешту майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 636/2408/19, від 20.01.2021 у справі № 157/298/19, від 24.05.2021 у справі 712/12136/18, від 16.06.2021 у справі № 473/4773/19.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, суддя приходить до висновку, що вимоги позивачки не підлягають вирішенню в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим, у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачці право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачену суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот девяносто дві) гривні 40 коп., повернути позивачці ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 186 ч. 1 п. 1, 258, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Згурівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, відмовити.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот девяносто дві) гривні 40 коп., сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 31.08.2022.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Р.В. ХИЖНИЙ