Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1143/21

Провадження № 2/126/77/2022

"29" серпня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О. А.,

за участі представника позивача, адвоката Дудіна Л.В.

представника відповідача, адвоката Пархети А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким:

- стягнути на його користь з ОСОБА_2 , 100 000 (сто тисяч) грн. матеріальної шкоди завданої протиправними діями;

- стягнути на його користь з ОСОБА_2 , 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. завданої моральної шкоди завданої його протиправними діями;

- стягнути на його користь понесені судові витрати.

В обгрунтування поданого позову, ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2021 року було задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката Пархети А.В. та закрито кримінальне провадження №50000982 від 23.06.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а його цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

У вказаній ухвалі зазначено, що 01.09.2020 року захисник Пархета А.В. подав клопотання, в якому просив суд звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити. У клопотання обвинувачений ОСОБА_2 зазначив, що клопотання адвоката Пархети А.В. він пітримує, своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України не визнає, однак дає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття відносно нього кримінального провадження.

04.11.2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , як потерпілого, в якій він зазначив, що заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

24.02.2021 року на електронну адресу суду надійшло звернення потерпілого, в якому він просив проводити судове засідання 25.02.2021 року без його присутності за станом здоров`я, і він не погоджується на закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 25.02.2021 року, захисник Пархета А.В. подане ним клопотання підтримав.

Обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, проте не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності.

Суд, дослідивши клопотання захисника, з`ясувавши думку інших учасників процесу щодо клопотання захисника, дослідивши обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000982 від 23.06.2015 року дійшовши до такого висновку.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 22.06.2015 року, близько 03:00 год., перебуваючи біля кафе-бар "Сага", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_1 з власної необережності, внаслідок злочинної самовпевненості, свідомо припускаючи, що від його дій не настануть негативні наслідки, наніс декілька ударів руками в область голови останнього, в результаті чого потерпілий, втративши рівновагу, упав на рівну асфальтобетонну поверхню та отримав при цьому, згідно висновку експерта №608 від 05.08.2015 року тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин правової потилочної ділянки обширної підшкірної гематоми правої лобно-скровненевої-тім`яної ділянки перфорації правої барабанної перетинки, субдуральної гематоми лівої лобної ділянки (клінічно, 22.06.2015 року, операція крапітомія, видалення субдуральної гематоми, об`ємом біля 200-220 мл.), забою лівої лобно-тім`яної скроневої долі, лінійного перелому потиличної кістки справа з переходом в задню черепну ямку", які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого стороною обвинувачення визначена як вчинення необрежного тяжкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

Станом на 25.02.2021 року санкція статті 128 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Згідно із ст. 12 КК України, злочин передбачений ст. 128 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, з дня вчинення якого (22.06.2015 року) станом на 25.02.2021 року минуло більше трьох років ОСОБА_2 не ухилявся від досудового слідства або суду, не вчиняв нового злочину після 22.06.2015 року, не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав, зазначених у клопотанні його захисника, судом була з`ясована думка потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_1 про стягнення на його користь з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, підлягає залишенню без розгляду.

Скоєнням відповідачем кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 потягнуло за собою те, що на протязі тривалого часу, а саме 22.06.2015 року по 28.07.2015 року він проходив лікування в реанімаційному та нейрохірургічному відділеннях з діагнозом важка відкрита ЧМТ, перелом потилочної кістки з переходом на основу черепа. Забій головного мозку важкого ступеня. (Геморрагічний забій полюсів лобних долей і лівої лобно-тім`яної - скроневої долі). Здавлення головного мозку гострою субдуральною гематомою. САК. Ознаки немогоррагічного забою мозку по типу противоудару в правій долі мозочка. Гемосинусит, перелом піраміди правої скроневої кістки. Геморрагія у велику мозкову цистерну та затікання вздовж спинного мозку. Забій м`яких тканин голови. гострий правобічний після травматичний перфоративний середній отит. Трепанаційний дефект лівої лобно-тім`яно- скроневої ділянки, дванадцять днів був в глибокій комі, тобто на протязі тривалого часу позивач був між життям та смертю, по даний час проходить постійне лікування.

Також по урології позивачу 29.06.2015 року йому було постановлено діагноз хронічний пієлонефрит єдиної фукціонуючої лівої почки. Токсична нефропатія. Хронічна ниркова недостатність І.Цистит. Гематурія.

Після закінчення лікування, необхідно буде проходження курсу реабіталітації. Для проведення лікування в Уманській міській лікарні позивачем було придбано ліки та матеріали, на що були витрачені власні кошти позивача в сумі 100000 , у зв`язку з чим йому нанесена матеріальна шкода на вказану суму, оскільки після завдання йому вищевказаних тілесних ушкоджень, він став особою з інвалідністю ІІ групи.

Після проходження лікування в Уманській міській лікарні в зв`язку з отриманням травм, позивач постійно знаходиться на медакаментозному лікуванні, як стаціонарному так і амбулаторному, яке також проводиться за його рахунок. Крім того, позивач змушений постійно приймати судомні препарати.

Таким чином матеріальна шкода завдана позивачу протиправними діями відповідача на час звернення до суду з даним позовом становить 100 000 грн.

Окрім майнової шкоди, позивачу завдана також моральна шкода, яка полягає в тому, що від дій відповідача він дванадцять днів перебував в важкій комі, терпів біль, переніс дві операції на життєвоважливоиму органі - голові.

Перша операція: 22.06.2015 року, було проведена резекційна трепанація черепа в лівій лобно-скровневій-тім`яній ділянці, видалення гострої субдуральної гематоми біля 200 мл. Фрезова трепанація з права в типовому місці.

Друга операція: 10.12.2015 року - пластика посттрепанаційного дефекту черепа в лівій лобно-скроневій ділянці титановою пластиною

Внаслідок отриманих травм, позивач став інвалідом 2 групи, втратив сон та спокій, потребує від себе додаткових зусиль для організації свого життєвого побуту, потребує допомоги сторонніх осіб, зокрема таку допомогу позивачу надає матір, яка змушена залишитись без роботи для того, щоб здійснювати догляд.

Позивач вказує, що він будучи повноцінним молодим хлопцем став інвалідом ІІ групи, який не взмозі надавати допомогу не тільки одинокій матері, а й сам собі, тому моральну шкоду позивач оцінив в розмірі 500 000 грн.

В судовому засіданні представник позивач, адвокат Дудін Л.В. поданий позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача, адвокат Пархета А.В. заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до ч. 2 ст. 127, ч.ч. 1, 4, 7 ст. 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Уманським міськрайонним судом Черкаської області 25.02.2021 року постановлено ухвалу по справі №705/131/16-к № 1-кп/705/31/21, відповідно до якої ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і кримінальне провадження відносно нього закрито.

В мотивувальній частині ухвали суду зазначено, що: «01 вересня 2020 року захисник Пархета А.В. подав до суду клопотання, в якому просив суд звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити. У клопотанні обвинувачений ОСОБА_2 зазначив, що клопотання адвоката Пархети А.В. він підтримує, своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, не визнає, однак дає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття відносно нього кримінального провадження.

Копія вказаного клопотання була вручена для ознайомлення представнику потерпілого адвокату Товстенку К.В. та направлена потерпілому за адресою його проживання.

04.11.2020 року на адресу суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_1 , в якій він зазначає, що не згідний на задоволення клопотання ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження. 24.02.2021 року на електронну адресу суду надійшло звернення потерпілого ОСОБА_1 , в якому він просить проводити судове засідання 25.02.2021 року без його присутності за станом здоров`я, і він не погоджується на закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 ..

У судовому засіданні 25 лютого 2021 року захисник Пархета А.В. подане ним клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, проте не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого адвокат Товстенко К.В. заперечував проти задоволення клопотання захисника Пархети А.В., посилаючись на те, що його позиція повинна відповідати позиції потерпілого.

Прокурор Бурлака О.М. при вирішенні клопотання захисника покладався на думку суду.

Суд, дослідивши клопотання захисника, з`ясувавши думку інших учасників процесу щодо клопотання захисника, дослідивши обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000982 від 23.06.2015 року, дійшов до такого висновку.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 22 червня 2015 року близько 03:00 години, перебуваючи біля кафе-бару «Сага», що розташований за адресою: вул. Тищика,1, м. Умань Черкаської області, в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з власної необережності, внаслідок злочинної самовпевненості, свідомо припускаючи, що від його дій не настануть негативні наслідки, наніс декілька ударів руками в область голови останнього, в результаті чого ОСОБА_1 , втративши рівновагу, упав на рівну асфальтобетонну поверхню та отримав при цьому, згідно висновку експерта №608 від 05.08.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу м`яких тканин правої потиличної ділянки, обширної підшкірної гематоми правої лобно-скровнево-тімяної ділянки, перфорації правої барабанної перетинки, субдуральної гематоми лівої лобної ділянки (клінічно, 22 червня 2015 року, операція краніотомія, видалення субдуральної гематоми, об`ємом біля 200-220 мл.), забою лівої лобно-тім`яно-скроневої долі, лінійного перелому потиличної кістки справа з переходом на задню черепну ямку», які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_2 стороною обвинувачення визначена як вчинення необережного тяжкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України.

Станом на 25 лютого 2021 року санкція статті 128 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Згідно із ст.12 КК України злочин, передбачений ст.128 КК України, відноситься до нетяжких.

Згідно п.2 ч.1ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення ідо дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунк 1 ч.2 ст.284 КПКУкраїни визначає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з вимог ч. 4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.2, ч.3 ст.288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, з дня вчинення якого (22 червня 2015 року) станом на 25 лютого 2021 року минуло більше трьох років, ОСОБА_2 не ухилявся від досудового слідства або суду, не вчинив нового злочину після 22 червня 2015 року, не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав, зазначених у клопотанні його захисника, судом з`ясована думка потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Згідно обвинувального акту процесуальні витрати і речові докази у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_1 про стягнення на його користь з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, підлягає залишенню без розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження».

Зі змісту вищевказаної ухвали суду вбачається, що під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_2 цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні було досліджено матеріали кримінальної справи №705/131/16-к (провадження 1-кп/705/21/21), а також ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2021 року та надані позивачем фіскальні чеки.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В даному провадженні не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вини відповідача у завданій позивачу шкоді суду.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.09.2022 року.

Суддя Р. В. Хмель