Справа № 357/1183/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустова Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт», третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольга Володимирівна про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію та про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вимогами про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко О.В. від 27 січня 2022 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 400 кв.м., житловою площею 81,80 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт», також, просив суд припинити право власності відповідача на вказаний об`єкт нерухомості і визнати відсутнім право вимоги у ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» та його правонаступників до ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-011/023/2007 від 26 листопада 2007 року та договором іпотеки № PML-011/023/2007 від 26 листопада 2007 року, припинити обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про реєстрацію обтяження заборони на квартиру АДРЕСА_2 , вчинене на підставі договору іпотеки від 26.11.2007 року та припинити обтяження в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку від 26.11.2007 року.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки (майнової поруки) № PML-011/023/2007, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 . Вказаний договір було укладено з метою забезпечення виконання кредитного договору № ML- 011/023/2007, укладеного 26 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 . Згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № ML-011/023/2007 від 26.11.2007 року. Наприкінці грудня 2021 року позивачу надійшла вимога та стало відомо, що ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт», згідно договору факторингу від 22 листопада 2021 року, отримало право вимоги за вищевказаним кредитним договором та вимагає від ОСОБА_1 сплатити заборгованість за кредитним договором № ML-011/023/2007 у сумі 7 321 152 грн. 50 коп., а також попередили, що ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № PML-011/023/2007 (майнової поруки) від 26.11.2007 року, а саме, на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 . Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач направив відповідачу свої заперечення, повідомив про свою категоричну позицію проти звернення стягнення на предмет іпотеки та просив утриматись від неправомірних дій по відношенню до вищевказаної квартири та її мешканців. 31.01.2022 року згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» здійснило звернення стягнення на предмет іпотеки та зареєструвало за собою право власності на предмет іпотеки. Відповідний запис №46387828 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.01.2022 року державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко О.В. Позивач вважає, що відповідач протиправно вчинив дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, не повідомив державного реєстратора про заперечення ОСОБА_1 , як іпотекодавця, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, не повідомив державного реєстратора про чисельні судові спори з приводу неправомірних вимог кредитора за договором іпотеки № PML-011/023/2007. Позивачу не було надано доказів переходу до відповідача прав у зобов`язанні за спірним договором іпотеки. Позивач ставить під сумнів правомочність переходу до ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» права власності та право вимоги, а тому позивач вважає, що відповідач не виконав обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», щодо сповіщення іпотекодавця та боржника про усунення порушень. Позивач зазначає, що не мав наміру передавати своє майно іпотекодержателю за іншою процедурою,окрім своєї прямої письмової згоди або за рішенням суду. Позивач зазначає, що попередньому кредитору та іпотекодержателю в судовому порядку було відмовлено у задоволенні позову про звернення стягнення на іпотечне майно, а тому у відповідача, як правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 . Діями відповідача порушено право власності позивача, а тому ОСОБА_1 вимагає усунути перешкоди у здійсненні ним свого права та визнати відсутнім право вимоги у відповідача та інших можливих його правонаступників за договором іпотеки № PML-011/023/2007.

Позивач та представник позивача, адвокат Ляхов І.О. в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Додатково, в судовому засіданні зазначили, що лише після ознайомлення з витребуваними судом матеріалами реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на квартиру за відповідачем, стало відомо про наявний Звіт про оцінку майна: квартири АДРЕСА_2 . З даного Звіту слідує, що вартість цієї квартири значно занижена, та є меншою, ніж ринкова вартість аналогічних квартир. При оцінці та визначенні вартості квартири ніхто не оглядав помешкання і відповідач не ставив до відома позивача про проведення такої оцінки. Ринкова вартість предмета іпотеки згідно Звіту про незалежну оцінку становила 2 118 500 грн. (п.3.2. Договору іпотеки № PML-011/023/2007 ), що й було погоджено сторонами договору, а за оцінкою, яку надав державному реєстратору відповідач, ринкова вартість цього ж предмета іпотеки становить 382 000грн., і при цьому Звіт містить інформацію про об`єкти порівняння, вартість яких в п`ять раз є вищою, ніж оцінка спірної квартири.

Заперечуючи позов, представник відповідача ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» адвокат Ліщишин І.В. подав відзив, де зазначив, що відповідач 10.12.2021р. направив позивачу повідомлення про відступлення права вимоги з усією інформацією щодо відповідного договору факторингу, договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки разом з реквізитами нового кредитора, його банківським рахунком для здійснення погашення заборгованості. Дане повідомлення було отримане ОСОБА_1 особисто 14.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 037. Також відповідач зазначив, що ОСОБА_1 направив заперечення саме відносно вимоги про усунення порушення (в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку»), а щодо заміни кредитора боржник заперечень не надсилав. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що позасудове врегулювання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки було здійснено на підставі застереження яке міститься в чинному Договорі іпотеки від 26.11.2007 року, а припинення іпотеки за Договором іпотеки від 26.11.2007р. вже було предметом розгляду в суді, та суд відмовив в позові про припинення іпотеки. Відповідач дотримався вимог ст. 35 Закону України «По іпотеку» та держреєстратор виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко О.В. правомірно прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт», а тому представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову. Додатково, в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позивачем не спростовано в належний спосіб Звіт про оцінку квартири АДРЕСА_2 і не надано іншого висновку про оцінку майна.

Третя особа Державний реєстратор Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольга Володимирівна в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, направила суду належним чином завірену копію матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 03.02.2022 року задовольнив заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, наклав арешт на квартиру АДРЕСА_2 , заборонив ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт» та будь-яким іншим уповноваженим особам, виселяти чи проводити реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання будь-яких осіб в помешканні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонив вселяти інших осіб до нього, проникати та входити у вказану квартиру, іншим чином користуватися приміщенням вказаної квартири. (а.с. 56-59)

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 03.02.2022 року відкрив провадження у даній справі в загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання. ( а.с. 60-61)

25.05.2022 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів. (а.с. 82-83)

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 25.05.2022 року витребував у державного реєстратора Мурашко О.В. належним чином завірені копії документів (реєстраційну справу), згідно яких здійснювалась державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63101680 від 27.01.2022р. за номером запису про право власності: 46387828; витребував у ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» оригінали для огляду та належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи: - договору факторингу від 22.11.2021 року про відступлення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт» права вимоги за Кредитним договором № ML-011/023/2007 від 26.11. 2007 року укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 ; - договору відступлення прав вимоги від 22.11.2021 року про відступлення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт» права вимоги за Договором іпотеки (майнової поруки) № PML-011/023/2007 від 26.11.2007 року укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк»; - акту приймання передачі документів про відступлення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт» права вимоги за Кредитним договором № ML- 011/023/2007 від 26.11.2007 року укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 та Договором іпотеки (майнової поруки) № PML-011/023/2007 від 26.11.2007 року укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк»; - платіжних документів про сплату коштів за придбання прав вимоги за Договором факторингу від 22.11.2021 року та Договором відступлення прав вимоги від 22.11.2021 року. (а.с.88-89)

16.06.2022 року відділ реєстраційних дії Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Броварського району Київської області направив копію матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 . (а.с. 101-171)

07.07.2022 року на електронну адресу суду надійшов відзив відповідача. (а.с. 177-212)

07.07.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. (а.с. 213-219)

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 07.07.2022 року задовольнив клопотання представника відповідача ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, призначив проведення судового засідання, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

22.07.2022 року представник позивача подав відповідь на відзив. (а.с. 229-235)

22.07.2022 року на електронну адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив представника відповідача. (а.с.237-243)

Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 26.11.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-011/023/2007. (а.с.19-23)

З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 26.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , було укладено договір іпотеки (майнової поруки) № РML-011/023/2007, за умовами якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 , та належить іпотекодавцю на праві власності. (а.с.24-27)

18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № ML-011/023/2007 від 26.11.2007року. (а.с. 28)

Встановлено, що 22.11.2021 року було укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 26.11.2007 року, згідно якого первісний іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передав та відступив новому іпотекодержателю ТОВ «ФК «Інвестстандарт» всю сукупність прав, належних первісному іпотекодержателю за договором іпотеки, посвідченим 26.11.2007 року, посвідченого Магдич Т.І. державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, за реєстровим № 1-6542 відповідно до якого в іпотеку передане нерухоме майно: квартира АДРЕСА_2 , іпотекодавцем є ОСОБА_1 . (а.с. 152-153)

З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2021 року відповідач направив боржнику ОСОБА_2 та іпотекодавцю ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № ML-011/023/2007 та договором іпотеки № РML-011/023/2007(а.с. 148,151).

Також, відповідач направив боржнику ОСОБА_2 і іпотекодавцю ОСОБА_1 . Вимогу від 09.12.2021 року про усунення порушення, зі змісту якої слідує, що відповідач має намір звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття відповідачем права власності на майно в рахунок погашення заборгованості. (а.с.142-144)

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів реєстраційної справи, надісланої третьою особою по справі, позивач отримав 14.12.2021р. повідомлення про нового кредитора ТОВ «ФК «Інвестстандарт» з інформацією про укладений Договір факторингу від від 22.11.20221р. та Вимогу про усунення порушення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.138,150)

Так само, ці ж матеріали реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем, містять копію конверту та рекомендованого повідомлення про направлення ОСОБА_2 повідомлення про нового кредитора ТОВ «ФК «Інвестстандарт» і Вимогу про усунення порушення. Однак, боржник не отримала надісланих документів (а.с. 140,146-147)

Встановлено, що 04.01.2022 ОСОБА_1 направив відповідачу свої заперечення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки з проханням до ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт» утриматись від неправомірних та протизаконних дій по відношенню до своєї квартири АДРЕСА_2 . (а.с. 11-15)

Встановлено, що на замовлення ТОВ «ФК «Інвестстандарт», 08.12.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оціночна компанія «Гарант Сервіс» було складено Звіт про оцінку майна (квартири АДРЕСА_3 ) та визначено вартість об`єкта оцінки в 382 000 грн. (а.с.111-131)

Встановлено, що 27.01.2022 року державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольга Володимирівна прийняла рішення та провела державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт», на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 21.01.2022 року за реєстраційним номером 50542118, яку подав ОСОБА_3 , що діє на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та документів, поданих для державної реєстрації. (а.с. 104,169)

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ «ФК «Інвестстандарт» зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , державним реєстратором Мурашко О.В., підстава для державної реєстрації: договір відступлення права вимоги, серія та номер: 4457, виданий 22.11.2021, видавник: ОСОБА_4 , привтаний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договір іпотеки № PML-011/023/2007(майнова порука), серія та номер: 1-6542, виданий 26.11.2007, видавник Магдич Т.І., державний нотаріус Дрігої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63101680 від 27.01.2022 16:14:26, Мурашко Ольга Володимирівна, Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області, Київська обл. (а.с.170)

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу реалізації кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Звернення стягнення на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється відповідно до умов договору іпотеки та розділу V Закону України «Про іпотеку».

Як було встановлено судом, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором де позичальником є ОСОБА_2 , 26.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , було укладено договір іпотеки (майнової поруки) № РML-011/023/2007, за умовами якого предметом іпотеки є, належна на праві власності ОСОБА_1 чотирикімнатна квартира АДРЕСА_2 .

Вказаний договір іпотеки містить умови про задоволення вимог іпотекодержателя, зокрема в пунктах 6., 6.4, 6.4.1.,6.4.2. визначено, що іпотекодержатель набуває право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги після несплати боржником будь-якої суми за кредитним договором та порушення іпотекодавцем своїх зобов`язань за ст. 5 Договору іпотеки; звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання. Іпотекодержатель обирає порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторони дійшли згоди на позасудове врегулювання спору та іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі. Згідно п. 6.4.2. при виникненні іпотечного випадку іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику іпотечне повідомлення з вказівкою про загальну суму боргових зобов`язань та граничний строк погашення боргових зобов`язань та граничний строк погашення боргових зобов`язань. У випадку непогашення боржником боргових зобов`язань у строк, передбачений у Іпотечному повідомленні, право власності на предмет іпотеки переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення боргових зобов`язань, вказаному в іпотечному повідомленні.

Вказаний договір іпотеки містить застереження, яким сторони встановили, що положення п.6.4. з підпунктами цього Договору , разом з іншими положеннями цього Договору , являють собою повний укладений договір між сторонами про задоволення вимог іпотекодержателя в якому сторони визначили можливі способи звернення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору від 26 листопада 2007 року, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору від 26 листопада 2007 року, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

З аналізу змісту вищенаведених статей 36 і 37 Закону України "Про іпотеку" вбачається, що за цим Законом застереження в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовстановлюючим документом.

Таким чином, Закон України "Про іпотеку" прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 705/4381/19 (провадження № 61-17883св20).

В даній справі, позасудове врегулювання спору та застереження про можливість задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки сторони погодили в пункті 6.4 іпотечного договору від 26.11.2007 року.

Як було встановлено судом, 09.12.2021 року ТОВ «ФК «Інвестстандарт» направило ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень. Вказане повідомлення отримано позивачем 14.12.2021 року.

В порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки 27.01.2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко О.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Інвестстандарт» права власності на квартиру. Підстава: договір відступлення права вимоги від 22.11.2021,договір іпотеки № PML-011/023/2007(майнова порука) від 26.11.2007 року

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV ).

Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV).

За змістом частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 зазначила, що умови договору іпотеки та вимоги ч. 1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

При цьому метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.

Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Згідно з пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення про державну реєстрацію права власності), для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Як було встановлено судом, державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко О.В. було порушено вищевказаний Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки матеріали реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем, не містять жодного підтвердження про вручення боржнику ОСОБА_2 письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

У пункті 3 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону. Наведені норми спрямовані на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на майно боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини.

Отже, встановленим є те, що відповідач не надав підтвердження про вручення боржнику ОСОБА_2 письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та про намір звернути стягнення на предмет іпотеки та не повідомив державного реєстратора Мурашко О.В. про заперечення ОСОБА_1 щодо звернення стягнення на його майно, про судові спори щодо вимог за Договором іпотеки від 26.11.2007року, що підпадає під ознаки перевищення стороною договору /іпотекодержателем/ меж здійснення цивільних прав (ст. 13 ЦК України.)

Також, позивач звертав увагу суду, що відповідач разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надав державному реєстратору Звіт про оцінку майна (квартири АДРЕСА_2 ). Зі звіту слідує, що не оглядаючи вказаної квартири та при застосованій оцінювачем інформації про об`єкти порівняння квартир з ринковою вартістю 30 000 44000 дол. США, оцінювач визначив вартість спірної квартири в 14 000 дол.США. Ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною й повинна погоджуватися з власником майна при тому, що вона так різниться з ціною схожих об`єктів.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»)

Згідно з пунктами 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу. Так, згідно з приписами пункту 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, під час якого здійснюється ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка, визначення бази оцінки та подання замовнику істотних умов для укладення договору на проведення оцінки.

У пункті 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» закріплено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Разом із цим, відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Матеріали справи не містять доказів отримання оцінювачем необхідної та достовірної інформації про квартиру АДРЕСА_2 для проведення оцінки.

У висновку про вартість майна від 08.12.2021р. оцінювачем зазначено про неможливість особистого огляду об`єкта дослідження у зв`язку з пандемією COVІD-19, а тому огляд майна проводився за наданими фотоматеріалами. Однак, Звіт про оцінку майна не містить жодного фото об`єкта оцінки.

Тобто, оцінка майна здійснена без особистого огляду, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та пунктів 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2019 року у справі №211/2171/15-ц.

Нормою ч. 4 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

16 січня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05 грудня 2019 року № 340-IX, яким внесено зміни до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та викладено ст. 26 у новій редакції.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (в редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, наразі належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Доран проти Ірландії" (Doran v. Ireland), заява № 50389/99) ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.321 ЦК України).

Таким чином, підставою скасування судом рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки є : відсутність доказів вручення іпотекодавцю ОСОБА_1 та боржнику ОСОБА_2 належним чином оформленого повідомлення про порушення основного грошового зобов`язання за кредитним договором з інформацією про оціночну вартість майна, за якою відбулося зарахування грошових вимог; відсутність відомостей про отримання боржником письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки; не повідомлення представником іпотекодержателя державного реєстратора про існування спору між сторонами і наданими запереченнями іпотекодавця .

За встановлених судом обставин, ураховуючи приписи ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у цій справі належним та ефективним способом захисту прав ОСОБА_1 є скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко О.В. про державну реєстрацію права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 400,00 кв.м., житловою площею 81,80 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт» та припинення права власності відповідача на вказану квартиру.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання відсутнім право вимоги у відповідача ТОВ «ФК «ІнвестСтандарт» та його правонаступників до ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-011/023/2007 від 26 листопада 2007 року та договором іпотеки № PML-011/023/2007 від 26 листопада 2007 року, та про припинення обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про реєстрацію обтяження заборони на квартиру АДРЕСА_2 , вчинене на підставі договору іпотеки від 26.11.2007 року і припинення обтяження в Державному реєстрі іпотек запису про іпотеку від 26.11.2007 року.

Позивач не є стороною Договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, від 22.11.2021 року, як заінтересована особа, не оспорював даного Договору відступлення та, наразі, даний договір є чинним, так само, є чинним і Договір іпотеки № РML-011/023/2007 від 26.11.2007 року, у визначеному законом порядку іпотека не визнавалася припиненою, ні кредитний договір, ні договір іпотеки не визнані недійсними, а тому відсутні підстави для припинення обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про реєстрацію обтяження в Державному реєстрі іпотек запису про іпотеку від 26.11.2007 року.

За змістом ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК Ураїни, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Виконавчого комітету Броварського району Київської області Мурашко Ольги Володимирівни від 27.01.2022 року за індексним номером 63101680 про державну реєстрацію права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 400,00 кв.м., житловою площею 81,80 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт», , країна реєстрації : Україна, номер запису про право власності /довірчої власності : 46387828 та припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестСтандарт» на об`єкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 400,00 кв.м., житловою площею 81,80 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 , номер запису про право власності : 46387828.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням ч. 3 ст. 124, ч. 6 ст. 259 ЦПК України, повний текст рішення виготовлений 12.09.2022 року.

СуддяО. Я. Ярмола