Постанова

Іменем України

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 548/1812/20

провадження № 61-7341св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Вишняківська сільська рада Хорольського району Полтавської області, Хорольська районна державна адміністрація Полтавської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - керівник Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Хорольської міської ради Полтавської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на постанову Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

від 22 червня 2022 року.

Зміст заявлених позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай).

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 20 червня 1996 року він був прийнятий у члени колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінський шлях» Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та направлений на навчання до Хорольського СПТУ-45 (наразі - Міжрегіональний центр професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців м. Хорол Полтавської області), що підтверджується архівним витягом із протоколу засідання правління КСП «Ленінський шлях» від 20 червня 1996 року № 8, виданим архівним відділом Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області 27 жовтня 2020 року № 01-17/227.

Позивач вказував, що у період з 31 серпня 1996 року по 22 червня 1999 року навчався за професіями тракторист-машиніст широкого профілю, слюсар з ремонту сільськогосподарської техніки, водій автомобіля категорій «В», «С», що підтверджується довідкою Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців м. Хорол Полтавської області від 20 жовтня 2020 року № 01-05/377, копією трудової книжки серія НОМЕР_1 та копією диплому серія НОМЕР_2 .

Згідно з архівною довідкою, виданою архівним відділом Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області від 27 жовтня 2020 року № 01-17/1226, та довідкою виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 27 жовтня 2020 року № 433, колгосп «Ленінський шлях» є правонаступником сільськогосподарських артілей (колгоспів): «Червоне село», «Шлях Ілліча», «імені Орджонікідзе», «9 Січня», «Лан України», «імені Горького».

Позивач вважав, що на момент розпаювання земель КСП «Ленінський шлях» він був його членом та співвласником земель КСП, тому відповідно до вимог закону внаслідок такого розпаювання має право на земельну частку (пай).

Проте під час проведення у 1996 році розпаювання земель

КСП «Ленінський шлях» його помилково не було включено до списку громадян - членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), та відповідно він не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), що порушує його права.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд поновити строк звернення до суду із вказаним позовом, як пропущений з поважної причини, визнати за ним право власності на земельну частку (пай) КСП «Ленінський шлях» Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області загальною площею 2,59 в умовних кадастрових гектарах, вартістю

99 730, 99 грн, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визначити реалізацію права власності на земельну частку (пай) шляхом виділення земельної ділянки (паю) КСП «Ленінський шлях» Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області із земель державної або комунальної власності загальною площею 2,59 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 99 730, 99 грн, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та видати на неї правовстановлюючі документи.

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області у складі суді Коновод О. В. від 02 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, як пропущений з поважної причини, та визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) КСП «Ленінський шлях» Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області загальною площею 2,59 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 99 730, 99 грн, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визначено реалізацію права ОСОБА_1 на земельну частку (пай) шляхом виділення йому земельної частки (паю) КСП «Ленінський шлях» Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області із земель державної або комунальної власності загальною площею 2, 59 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 99 730, 99 грн, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та видачі на неї правовстановлюючих документів.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач на час закінчення розпаювання земель КСП «Ленінський шлях» був його членом та відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мав право на земельну частку (пай), але його не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) та не видано сертифікат.

Суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки про порушення свого права він дізнався тільки у червні 2020 року із засобів масової інформації, де кваліфіковані спеціалісти розповідали про осіб, які мають право на земельну частку (пай). Після консультацій з цього приводу з юристом позивач відразу звернувся до відповідних органів, а саме Вишняківської сільської ради, Хорольської районної державної адміністрації та відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, з метою встановлення свого права на земельну частку (пай) та його захисту.

Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 червня 2022 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та Хорольської міської ради Полтавської області на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2020 року.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки апеляційну скаргу на рішення Хорольського районного суду Полтавської області

від 02 грудня 2020 року подано прокурором 25 січня 2022 року в інтересах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та Хорольської міської ради з мотивів незалучення їх до участі у справі, при цьому встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням питання про безпосередні права та обов`язки цих осіб не вирішувалось, відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції має закрити апеляційне провадження, відкрите за такою апеляційною скаргою.

Узагальнені доводи касаційної скарги

29 липня 2022 року заступник керівника Полтавської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду

від 22 червня 2022 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Підставами касаційного оскарження судового рішення прокурор зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Прокурор вказує, що апеляційним судом застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18, від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, від 01 червня 2021 року у справі № 925/929/19, а також постановах Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 905/803/18, від 20 травня 2019 року у справі № 826/11885/16, від 22 лютого 2021 року у справі № 545/440/18, від 16 липня 2020 року у справі № 816/1394/18.

Прокурор стверджує, що апеляційний суд дійшов неправильного висновку про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки забезпечення законності (дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю) на відповідній території є завданням саме органів Держгеокадастру.

Прокурор вказує, що органи Держгеокадастру, як органи контролю за додержанням вимог земельного законодавства, не реалізували надані законом повноваження та не відреагували на порушення, допущенні під час ухвалення Хорольським районним судом Полтавської області рішення у цій справі. Аналогічну бездіяльність допустила і Хорольська міська рада. Прокурором подано апеляційну скаргу в інтересах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, яке відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, а також за додержанням встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Звернення прокурора до суду апеляційної інстанції в інтересах держави (враховуючи, що громадянам надається земельна частка (пай) за рахунок земель державної власності, спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання дотримання законодавчо встановленого порядку безоплатної передачі земельних ділянок у приватну власність.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 548/1812/20.

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У поданому відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 посилається на те, що доводи касаційної скарги є безпідставними, необґрунтованими, такими, що не спростовують правильних по суті висновків апеляційного суду про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи по суті питання про права та обов`язки

ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та Хорольської міської ради не вирішувалися, а звернення до суду апеляційної інстанції відбулося після спливу одного року з дня ухвалення рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У період з 31 серпня 1996 року по 22 червня 1999 року позивач навчався за направленням КСП «Ленінський шлях» Хорольського району за професіями тракторист-машиніст широкого профілю, слюсар з ремонту сільськогосподарської техніки, водій автомобіля категорій «В», «С». Зазначене підтверджується довідкою Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених у запас військовослужбовців м. Хорол Полтавської області від 20 жовтня 2020 року № 01-05/377, копією трудової книжки позивача та копією диплому серія НОМЕР_2 .

Відповідно до протоколу загальних зборів членів колгоспу «Ленінський шлях» від 26 листопада 1992 року № 4 колгосп «Ленінський шлях» реорганізовано у КСП «Ленінський шлях».

Відповідно до протоколу загальних зборів членів КСП «Ленінський шлях»

від 18 лютого 2000 року № 1 КСП «Ленінський шлях» реорганізовано у сільськогосподарський виробничий кооператив «Вишняківський».

Протоколом засідання правління СВК «Вишняківський» від 21 листопада 2012 року № 11 прийнято рішення про припинення діяльності кооперативу.

Згідно з довідкою виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 27 жовтня 2020 року № 432 розпаювання земель КСП «Ленінський шлях» на території Вишняківської сільської ради проводилося протягом 1995 - 1996 років.

У відповідності до листа відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26 жовтня 2020 року № 735/116-20 по КСП «Ленінський шлях» Вишняківської сільської ради державний акт на право колективної власності на землю серія ПЛ № 00006 зареєстрований 12 січня 1996 року № 1. Розпаювання земель КСП «Ленінський шлях» на території Вишняківської сільської ради затверджено загальними зборами членів КСП протоколом № 15 від 10 грудня 1996 року.

Відповідно до листа архівного відділу Хорольської РДА Полтавської області від 27 жовтня 2020 року № 01-17/227 у книгах протоколів засідань правління та книгах зборів уповноважених членів КСП «Ленінський шлях» дані про виключення позивача з членів КСП за період з 1996 року

по 1999 рік відсутні.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини другої статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина четверта статті 42 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18).

В судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185цього Кодексу (частина четверта статті 56 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

У відповідності до підпункту 33 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 1533, цей орган організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності:

у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за:

- додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

- виконанням вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням;

- додержанням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Пунктом 6 Положення передбачено, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і додержанням вимог законодавства про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право:

звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився;

звертатися до суду з позовом про розірвання договору оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки або договору про встановлення земельного сервітуту, а також про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

При постановленні постанови від 22 червня 2022 року про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України апеляційним судом не враховано, що прокурор звернувся до суду із апеляційною скаргою в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області і на виконання частини третьої статті 56 ЦПК України, абзацу першого частини третьої, абзацу першого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у тексті апеляційної скарги обґрунтував наявність інтересу держави в оскарженні рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2020 року, посилаючись на положення статей 116, 121 ЗК України, вказав, що звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання - дотримання передбаченого порядку безоплатної передачі земельних ділянок у приватну власність, а також послався на те, що ГУДержгеокадастру у Полтавській області, яке не приймало участі у розгляді справи, з моменту винесення оскаржуваного рішення суду першої інстанції відповідних заходів щодо його перегляду в апеляційному порядку не вжило, що свідчить про те, що орган, до компетенції якого віднесенні представницькі повноваження у цій сфері, належним чином їх не здійснює.

При цьому суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що дотримання вимог чинного законодавства, зокрема у сфері набуття та державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, становить суспільний інтерес (інтерес держави), а недотримання встановлених вимог цьому інтересу суперечить.

Судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, що рішенням суду першої інстанції задоволено позов ОСОБА_1 і визначено спосіб реалізації права позивача на земельну частку (пай) шляхом виділення її в натурі із земель державної або комунальної власності.

Органи Держгеокадастру наділені повноваженнями розпоряджатися землями державної власності сільськогосподарського призначення (підпункт 50 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, підпункт 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29 вересня 2016 року). Отже рішення суду першої інстанції стосується питань, які віднесені до компетенції ГУ Держгеокадастру у Полтавській області

Такі висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 623/901/18, 03 лютого 2021 року у справі № 132/3210/19, 17 листопада 2021 року у справі № 241/68/20 та від 02 лютого 2022 року у справі № 175/4424/18.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

З урахуванням обставин цієї справи, заявлених позовних вимог, враховуючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що прокурор, обґрунтував підстави для представництва інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, зокремапорушення інтересів держави та неналежне здійснення компетентним органом захисту інтересів держави.

Також необхідно зазначити, що Вишняківська сільська рада Хорольського району Полтавської області брала участь у справі в якості відповідача.

16 березня 2021 року прийнято рішення про припинення Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області шляхом приєднання до Хорольської міської ради, до якої відповідно до частини першої статті 104 ЦК України переходять права та обов`язки юридичної особи, що припинилася.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апеляційним судом встановлено, що повний текст оскаржуваного рішення було складено судом 02 грудня 2020 року, копія рішення вручена відповідачеві - Вишняківській сільській раді 18 грудня 2020 року (а. с. 43), правових підстав вважати, що відповідач не був повідомлений про розгляд справи немає. Отже присічний строк подання апеляційної скарги для Вишняківської сільської ради та її правонаступника сплинув 03 грудня 2021 року. Апеляційна скарга подана прокурором в інтересах держави в особі Хорольської міської ради Полтавської області25 січня 2022 року, тобто поза межами річного строку на апеляційне оскарження.

Вказані вище обставини свідчать про те, що суд апеляційної інстанції правильно застосував норми процесуального права і закрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою прокурора в інтересах держави в особі Хорольської міської ради Полтавської області на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2020 року.

Частиною четвертою статті 406 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду у частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора в інтересах держави в особі ГУДержгеокадастру у Полтавській області на рішення суду першої інстанції винесена без додержання норм процесуального права.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржена постанова апеляційного суду у зазначеній частині підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури задовольнити частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у частині закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2020 року скасувати, а справу у цій частині передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Полтавського апеляційного суду від 22 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. В. Білоконь О. М. Осіян
С. Ф. Хопта

В. В. Шипович