Справа №345/2194/22
Провадження № 2/345/801/2022
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.09.2022 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кузик В.І. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, який мотивує таким. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.08.2009 по 13.03.2020, в якому народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають з відповідачем. Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 31.05.2022 видано судовий наказ згідно з яким вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.05.2022 та до досягнення дитиною повноліття.
Однак, оцінюючи власне матеріальне становище, наявність інших осіб на утриманні, позивач вважає вищевизначений судом розмір аліментів занадто високим. Зокрема вказує, що протягом останніх років ОСОБА_1 ніде не працює, реальна можливість працевлаштуватися на даний час відсутня, він має на утриманні іншу сім`ю та батька пенсіонера, а тому сплачувати визначені судом аліменти не має змоги. При цьому, утримувати дочку він не відмовляється, а фактично просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів на її утримання з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу). Також просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.08.2022 було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.
Представник відповідача адвокат Іванів О.Б. подав до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив таке. Подаючи позовну заяву ОСОБА_1 фактично жодним чином не довів наявності обставин, які за вимогами ст. 192 СК України дають підстави для зменшення розміру призначених з нього аліментів. Зокрема, позивач жодної участі в утриманні дочки ОСОБА_5 не бере, як і не сплачує призначених судом аліментів, чим допустив наявність заборгованості. Також не надано позивачем і об`єктивних даних щодо своїх дійсних фактичних розмірів тимчасових заробітків, а з створенням нової сім`ї нових утриманців не з`явилося, оскільки його дружина ОСОБА_6 є працездатною особою і тривалий час проживає та працює за межами України, а на утримання її дочки сплачуються аліменти по 2000 грн. щомісяця. Щодо батька позивача, то він є пенсіонером за віком, отримує пенсію та заробітну плату і не є особою, яка потребує сторонньої допомоги. Окремо вказує і на те, що достовірність повідомлення ОСОБА_7 про обставини, які викладені в нотаріально посвідченій заяві викликають сумніви. Поряд з цим, позивачем придбано автомобіль Вольксваген Б5, що свідчить про те, що його матеріальне становище не тільки не погіршилося, а й навпаки покращилося, оскільки він фактично працює за межами України.
Натомість, дочка сторін ОСОБА_5 часто хворіє, повсякденно дотримується дієти, приймає певні ліки. Відповідач, перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною-інвалідом до досягнення дитиною 6-ти річного віку, утримує і дочку ОСОБА_5 , проживає у сім`ї з мамою-інвалідом ІІ групи ОСОБА_8 , яка також потребує сторонньої допомоги. Наведене свідчить, що відповідач не має фізичної можливості працювати, і таким чином покращити своє матеріальне становище.
Зважаючи на викладене, а також те, що позивач жодним чином не обґрунтував підстав для зміну раніше призначених до стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Позивач своїм правом подати відповідь на відзив не скористався.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.03.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 21.08.2009 у виконкомі Студінської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 розірвано, а після розірвання шлюбу дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишено проживати з матір`ю (а.с.7).
В подальшому, Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області видано судовий наказ від 31.05.2022 згідно з яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.05.2022 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).
Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.
Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Аналізуючи норми діючого законодавства та обставини конкретної справи суд вважає за необхідне зазначити таке.
Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на наявність інших осіб на його утриманні.
З такими обґрунтуваннями суд не погоджується, оскільки факт проживання позивача ОСОБА_1 з іншою жінкою не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, присуджених судовим рішенням. Натомість, даних про наявність в ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спільних дітей матеріали справи не містять, а на дитину співжительки позивача судовим рішенням присуджено сплату аліментів з батька дитини. Аналогічно матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 та її дочка потребують стороннього матеріального забезпечення та утримання, або ж даних про те, що ОСОБА_6 є непрацездатною особою.
З приводу посилань позивача на те, що на його утриманні також перебуває батько-пенсіонер, то ОСОБА_10 отримує пенсію за віком (а.с. 11), а тому, такі твердження не доводяться жодними належними та допустимими доказами.
В поданому позові ОСОБА_1 стверджує, що протягом останніх років він ніде не працює, а з урахуванням нинішньої ситуації в Україні працевлаштуватися змоги не має. Однак, наведена інформація не відповідає дійсності.
Так, за клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 25.08.2022 витребувано із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України, громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 державного кордону України за період часу з 01.01.2018 по серпень 2022, із зазначенням дати виїзду та в`їзду в Україну (із зазначенням дати кожного такого перетину) (а.с. 38-39).
Згідно отриманої інформації ОСОБА_1 систематично перетинає кордон України на тривалий проміжок часу, що дає суду підстави вважати, що він там працює. Більше того, дата останнього його виїзду зафіксована 23.01.2022 і станом на 31.08.2022 ОСОБА_1 в Україну не повернувся.
Наведене спростовує твердженні представника позивача з приводу того, що ОСОБА_1 не працює та підтверджує доводи позивача з приводу його працевлаштування закордоном.
Враховуючи викладене, судом не встановлено, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача ОСОБА_11 на утримання доньки ОСОБА_3 у сім`ї позивача відбулися будь-які суттєві зміни майнового чи сімейного стану.
Натомість, дочка сторін ОСОБА_5 хворіє (а.с. 28) та потребує матеріального забезпечення з боку батька.
Суд враховує і те, що відповідач проживає у сім`ї з мамою-інвалідом ІІ групи ОСОБА_8 (а.с. 29), має на утриманні дитину-інваліда сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26, 27) по догляду за яким перебуває у декретній відпустці, а тому не має реальної можливості працювати та самостійно забезпечувати потреби спільної з позивачем дитини ОСОБА_5 .
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, суд не вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судового наказу про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України може бути підставою для зменшення розміру аліментів.
Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_5 щомісяця, на думку суду, не є розумним, і суперечить нормам матеріального права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: