Номер провадження: 22-ц/813/6035/22
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської державної академії будівництва та архітектури, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року, Одеська державна академія будівництва та архітектури (далі ОДАБА) звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року задоволено заяву Одеської державної академії будівництва та архітектури про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий лист №522/18425/17, виданий 31.01.2019 року Приморським районним судом м. Одеси про поновлення на роботі ОСОБА_1 , а саме: на посаду директора декана Інституту інженерно-екологічних систем Одеської державної академії будівництва та архітектури, таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОДАБА про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №522/18425/17 за позовом ОСОБА_1 до Одеської державної академії будівництва та архітектури, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, ОСОБА_2 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_3 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 30.11.2021 року без змін.

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо її змісту і вимог до апеляційного суду не направив.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.08.2022 року клопотання представника ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції , призначене на 01.09.2022 року о 13 год. 40 хв. задоволено, постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» (за посиланням на офіційному веб-порталі судової влади України vkz.court.gov.ua).

Однак 01.09.2022 року на електрону пошту апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_3 , у якій остання просить судове засідання, призначене на 01.09.2022 року на 13 год. 40 хв. провести у її відсутність, у зв`язку із тим, що з технічних причин вона не змогла приєднатися до відеоконференцзв`язку.

Інші учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 01.09.2022 року, не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що постановою апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року скасоване рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2018 року та ухвалене нове, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОДАБА: ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаду директора декана Інституту інженерно-екологічних систем ОДАБА.

На виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року Приморським районним судом м. Одеси 31.01.2019 року виданий виконавчий лист №522/18425/17.

11.02.2019 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 58339385 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора, декана Інституту інженерно-екологічних систем ОДАБА.

Судом також встановлено, що 05.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОДАБА був укладений трудовий контракт із строком дії до 31.08.2019 року.

Відповідно до наказу ректора ОДАБА №602/вк від 06.11.2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду директора Інституту інженерно-екологічних систем ОДАБА на період до 31.08.2019 року.

В межах строку дії строкового трудового контракту від 05.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОДАБА, на виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року, ОСОБА_1 наказом т.в. ректора ОДАБА №ВК/466 від 07.08.2019 року було поновлено на посаді директора, декана Інституту інженерно-екологічних систем ОДАБА.

Отже, постанова апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року, якою ОСОБА_1 поновлено на посаді директора, декана Інституту інженерно-екологічних систем ОДАБА, є такою, що виконана.

Проте, постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 01.06.2020 року виконавче провадження № 58339385 з примусового виконання виконавчого листа №522/18425/17, виданого 31.01.2019 року Приморським районним судом м. Одеси, було закінчене на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто через невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника (абз.3 ч.3 ст.63 Закону). Головним державним виконавцем на відповідача (ОДАБА) через невиконання судового рішення було накладено штраф та направлено подання (повідомлення) до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення ректора ОДАБА до кримінальної відповідальності.

Визнаючи виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, районний суд виходив з того, що закінчення виконавчого провадження та повернення головним державним виконавцем виконавчого документу до суду через невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, створюються правові підстави для повторного пред`явлення виконавчого документа для виконання, кримінального переслідування боржника та притягнення його до матеріальної відповідальності через невиконання рішення суду, що, з огляду на фактичне добровільне виконання боржником постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року, є неприпустимим та протизаконним, а тому заява ОДАБА про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст.432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальним підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про відсутність обов`язку його виконувати примусово у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду, та як наслідок боржник має бути звільнений від сплати штрафу, а також кримінального переслідування.

Перелік підстав, за якими суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що у жовтні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Одеської державної Академії будівництва та архітектури, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за наслідками розгляду якого рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2018 р. у справі № 522/18425/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської державної Академії будівництва та архітектури, третя особа: ОСОБА_2 , про поневолення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р., залишеною без змін постановою Верховного Суду від 02.10.2019 р., вищевказане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2018 р. скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Одеської державної Академії будівництва та архітектури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Одеської державної Академії будівництва та архітектури № 530/ВК від 31 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора, декана інституту інженерно-екологічних систем Одеської державної Академії будівництва та архітектури; стягнуто з Одеської державної Академії будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ): середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з роботи за період з 31 серпня 2017 року по 29 листопада 2018 року включно, у розмірі 92 183 (дев`яносто дві тисячі сто вісімдесят три) грн. 52 коп., яка визначена без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, і які підлягають відрахуванню при її виплаті, відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.; в решті позову відмовлено; стягнуто з Одеської державної Академії будівництва та архітектури в дохід держави судовий збір у сумі 2 342 (дві тисячі триста сорок дві) грн. 76 коп. та стягнуто з Одеської державної Академії будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на надання правової допомоги в сумі 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

З матеріалів справи також вбачається, що 31.01.2019 року Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчі листи щодо примусового виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. у справі №522/18425/17 (Том ІІ: а.с. 120).

Звертаючись до суду із заявою про визнання вищевказаного листа таким, що не підлягає виконанню, ОДАБА посилалася на те, що постанова апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року, якою скасоване рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2018 року та ухвалене нове, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської державної академії будівництва та архітектури (далі ОДАБА) та поновлено на роботі на посаду директора декана Інституту інженерно-екологічних систем ОДАБА - була виконана відповідачем добровільно, оскільки наказом ОДАБА № ВК/466 від 07.08.2019 року ОСОБА_1 був поновлений на посаді директора, декана Інституту інженерно-екологічних систем ОДАБА. Проте, зі змісту постанови головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнікова Р.В. від 01.06.2020 року про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/18425/17, виданого 31.01.2019 року Приморським районним судом м. Одеси, було закінчене на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто через невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника (абз.3 ч.3 ст.63 Закону). Отже, на думку відповідача, постановою Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 01.06.2020 року про закінчення виконавчого провадження № 58339385 встановлено факт невиконання судового рішення та створені правові підстави для повторного пред`явлення виконавчого документу, який фактично виконано, для виконання, вживання заходів примусового виконання рішення та притягнення відповідача до кримінальної відповідальності через невиконання рішення.

Разом з тим, апеляційним розглядом справи встановлено, що відповідачем вищезазначена постанова негайно та у добровільному порядку виконана не була, що підтверджується наступним.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в рамках даної справи, 22.11.2019 року ОДАБА звернулось до суду із заявою, у якій просив відстрочити виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді директора, декана інституту інженерно екологічних систем ОДАБА до 01.09.2019 року (Том ІІІ: а.с.2-3), за наслідками розгляду якої, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18.12.2019 року заява ОДАБА була задоволена в повному обсязі та відстрочено виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді директора, декана інституту інженерно-екологічних систем Одеської державної академії будівництва та архітектури до 31.04.2020 року (Том ІІІ: а.с. 31-32), яка постановою Одеського апеляційного суду від 12.03.2020 року була скасована та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви представника ОДАБА про відстрочку виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року (Том ІІІ: а.с. 106, 107-112).

Більш того, матеріалами справи також встановлено, що 03.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив стягнути з ОДАБА на його користь середній заробіток за час затримки виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року за період з 29.11.2018 року по день ухвалення рішення суду (Том ІІІ: а.с. 119-123).

За наслідками розгляду вищевказаної заяви, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14.04.2021 року заяву ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з Одеської державної академії будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. у справі № 522/18425/17, за період з 29 листопада 2018 року по 14 квітня 2021 року в розмірі 315 299,20 гривень 20 копійок.

В подальшому, постановою Одеського апеляційного суду від 26.08.2021 року вищевказана ухвала суду від 14.04.2021 року була змінена: стягнуто з ОДАБА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. у справі № 522/18425/17, за період з 29 листопада 2018 року по 31 серпня 2019 року, в розмірі - 99 063 гривні 60 копійок. (Том ІV: а.с. 2, 3-8, 8 зворот).

При цьому, у вказаній постанові, суд апеляційної інстанції зазначив, що: «На час розгляду заяви ОСОБА_1 не поновлено на роботі та відповідно постанову Апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. у справі № 522/18425/17 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора, декана інституту інженерно-екологічних систем Одеської державної Академії будівництва та архітектури, не виконано.

Колегія суддів критично відноситься до нового доказу, наданого у суді апеляційної інстанції стороною відповідача, а саме - наказу № ВК/466 від 07.08.2019 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 , оскільки вказаний доказ не було подано у встановлений законом та судом строк до суду першої інстанції. У порушення вимог до ч. 3 ст. 367 ЦПК України Одеською державною Академією будівництва та архітектури не було надано доказів неможливості подання вказаного наказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Тому, до розгляду судом апеляційної інстанції вказаний наказ не приймається. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду заяви Одеської державної Академії будівництва та архітектури про відстрочення виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі (Т. 3, а. с. 2 3) остання не вказувала про наявність наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Відповідно до постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 р. ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді директора, декана інституту інженерно-екологічних систем Одеської державної Академії будівництва та архітектури» (Том ІV: а.с. 7 зворот).

Відповідно до ч.4, ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 також зазначає, що питання відсутності доказів про підтвердження виконання постанови Апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року у справі №522/18425/17 підіймалися неодноразово під час тривалого судового процесу, проте будь - яких доказів наявності такого документа не було надано представниками відповідача ні до матеріалів судової справи, ні до матеріалів виконавчого провадження, дану обставину встановлено судом та зазначено у постанові Одеського апеляційного суду від 26.08.2021 року у справі №522/18425/17.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

З урахуванням вищевикладеного, висновок районного суду про те, що закінчення виконавчого провадження та повернення головним державним виконавцем виконавчого документу до суду створює правові підстави для повторного пред`явлення виконавчого документа для виконання, з огляду на фактичне добровільне виконання боржником постанови апеляційного суду Одеської області від 29.11.2018 року - є помилковим.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з прийняттям постанови по суті вимог заявника.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2021 року скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні заяви Одеської державної академії будівництва та архітектури про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської державної академії будівництва та архітектури, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.09.2022 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева