У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 442/321/22

провадження № 61-7668ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 січня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року в справі за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Галіція-Інвест» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

В с т а н о в и в:

У січні 2022 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу «Галіція-Інвест» (далі - ЖБК «Галіція-Інвест») про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який будується ОСОБА_1 є самочинним будівництвом та порушує права ЖБК «Галіція-Інвест» на земельну ділянку. Зазначено в заяві, що предметом позовних вимог буде знесення самочинного будівництва, яке здійснюється ОСОБА_1 , а саме вищезазначеного багатоквартирного житлового будинку, який збільшується в процесі будівництва, тому з кожним ступенем його готовності буде ускладнюватись його знесення. На думку заявника, необхідно таке будівництво зупинити.

У своїй заяві ЖБК «Галіція-Інвест» вказує, що ним додаються докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 подав публічне оголошення (оферту) про продаж квартир у цьому багатоквартирному житловому будинку іншим особам. У випадку винесення рішення про задоволення позовних вимог, виконання такого рішення суду може ускладнитися та утруднити ефективний захист позивача шляхом порушення інтересів третіх осіб, які можуть укласти відповідні цивільно-правові договори із забудовником. Також вказує, що є ризик того, що ОСОБА_1 може зареєструвати право власності на об`єкт незавершеного будівництва на певній його стадії готовності та продати його іншим особам, що унеможливить виконання такого рішення суду.

З урахуванням наведених обставин ЖБК «Галіція-Інвест» просило постановити ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт та заборонити ОСОБА_1 здійснювати: 1) будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) продаж та будь-яке інше відчудження майнових прав окремих об`єктів (квартир та ін.) незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , які будуються на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 і згідно вимог законодавства можуть бути окремими об`єктами відчудження; 3) відчужувати об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 січня 2022 року заяву ЖБК «Галіція-Інвест» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Накладено арешт та заборонено ОСОБА_1 здійснювати:

- будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- продаж та будь-яке інше відчуження майнових прав окремих об`єктів (квартир та ін.) незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , які будуються на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 і згідно вимог законодавства можуть бути окремими об`єктами відчуження;

- відчужувати об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 січня 2022 року змінено, виклавши резолютивну частину ухвали в такій редакції:

Заборонено ОСОБА_1 на час розгляду справи № 442/321/22 та вступу рішення в законну силу здійснювати:

- будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- продаж та будь-яке інше відчуження майнових прав окремих об`єктів (квартир та ін.) незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , які будуються на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 і згідно вимог законодавства можуть бути окремими об`єктами відчуження;

- відчужувати об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 .

У решті вимог відмовлено.

08 серпня 2022 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 січня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 січня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 рокуі ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального і процесуального права. Вважає, що ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову є безпідставною, оскільки до вказаної заяви не додано доказів та не зазначено належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в цій справі. А саме лише посилання на потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Зазначає, що суди в оскаржуваних рішеннях застосували норму права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 910/16370/20 та від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частинами першою, третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до заявлених позовних вимог позивач просив суд постановити ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт тазаборонити ОСОБА_1 здійснювати: 1) будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) продаж та будь-яке інше відчуження майнових прав окремих об`єктів (квартир та ін.) незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , які будуються на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 і згідно вимог законодавства можуть бути окремими об`єктами відчуження; 3) відчужувати об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову до його подання, позивач посилався на те, що у зв`язку з набуттям права власності на нежитлову будівлю загальною площею 487,6 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , рішенням Дрогобицької міської ради від 19 березня 2020 року № 2277 ОСОБА_1 за цією адресою було надано в оренду земельну ділянку площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 строком на три роки та 15 червня 2020 року було укладено відповідний договір оренди.

Право оренди цієї земельної ділянки зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22 червня 2020 року № 213406537.

На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 07 липня 2020 року ЖБК «Галіція-Інвест» набув право власності на цю нежитлову будівлю, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 липня 2020 року № 216013520.

Це нерухоме майно було передано членом та співзасновником кооперативу ОСОБА_1 на підставі його заяви та відповідного рішення зборів членів кооперативу як пайовий внесок до статутного (пайового) фонду кооперативу. У свою чергу за передану згадану будівлю, кооперативом було зараховано пай у сумі відповідно до висновку від 02 липня 2020 року про вартість майна, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 .

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 1/2 частини пайового внеску від 09 липня 2021 року, ОСОБА_1 продав цю частину паю іншому члену кооперативу. На даний час кооператив має відповідні зобов`язання перед своїми членами (в т.ч. - відповідачем).

13 серпня 2020 року кооператив звернувся до Дрогобицької міської ради з проханням внести відповідні зміни до згаданого договору оренди землі від 15 червня 2020 року, а саме: замінити орендодавця ОСОБА_1 на ЖБК «Галіція-Інвест».

Таке ж прохання щодо внесення змін до даного договору оренди землі висловив ОСОБА_1 у своїй заяві, яка була додана до цього листа. Своє прохання кооператив та ОСОБА_1 мотивували тим, що з переходом прав на нежитлову будівлю до кооперативу перейшли права колишнього орендаря земельної ділянки, на якій знаходиться ця нежитлова будівля.

З огляду на тривале порушення Дрогобицькою міською радою строків розгляду їхніх заяв, ЖБК «Галіція-Інвест» та ОСОБА_1 звернулися до Господарського суду Львівської області з позовом про внесення змін до договору оренди землі. На стадії розгляду даної справи господарським судом, ОСОБА_1 від своїх позовних вимог відмовився.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08 квітня 2021 року по справі № 914/3250/20 позов кооперативу задоволено в повному обсязі, а саме: внесено зміни до договору оренди землі в частині заміни орендаря ОСОБА_1 на ЖБК «Галіція-Інвест». Дане рішення було оскаржено ОСОБА_1 до Західного апеляційного господарського суду, однак постановою цього суду від 12 жовтня 2021 було залишено без змін.

Право оренди ЖБК «Галіція-Інвест» та відповідні зміни до запису про державну реєстрацію речового права цієї земельної ділянки на підставі рішення суду було зареєстровано кооперативом 26 жовтня 2021 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 жовтня 2021, індексний номер 281193885.

На думку заявника, наведені обставини та докази, які їх підтверджують, з очевидністю свідчать про те, що кооператив, як новий власник об`єкта нерухомості, 07 липня 2020 року набув права орендаря за згаданим договором оренди землі в силу закону, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У свою чергу ОСОБА_1 такі права втратив.

Незважаючи на припинення усіх прав на згадану земельну ділянку, ОСОБА_1 виготовив проект на будівництво на ній багатоквартирного житлового будинку та подав ДАБІ відповідне повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Дане повідомлення в лютому 2021 року було зареєстроване за № 18 серія ЛВ.

На думку заявника, ОСОБА_1 , використовуючи та оперуючи формальним договором оренди землі, який згідно закону припинив свою дію щодо нього, всупереч вимог чинного законодавства виготовив дозвільну документацію на початок виконання будівельних робіт, зруйнував нежитлову будівлю, яка належить на праві власності кооперативу, почав та продовжує будівельні роботи по спорудженню багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, яка йому не належить. Будівництво знаходиться на стадії фундаментних робіт.

ЖБК «Галіція-Інвест» стверджує, що багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який будується ОСОБА_1 є самочинним будівництвом, порушує права кооперативу на земельну ділянку і підлягає знесенню.

Апеляційним судом встановлено, що 25 січня 2022 року ЖБК «Галіція - Інвест» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 за адресою: АДРЕСА_2 .

Наведені заявником обставини свідчать про те, що предметом позовних вимог є знесення самочинного будівництва, яке здійснюється ОСОБА_1 . Об`єктом такого будівництва є багатоквартирний житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , будівництво якого хоч на даний час і не здійнюється, однак, в будь - який момент воно може бути відновленим і цей об`єкт буде збільшуватися в процесі будівництва. У випадку ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог ЖБК «Галіція-Інвест» виконання рішення може бути ускладнено внаслідок збільшення вказаного об`єкту будівництва.

До заяви про забезпечення позову долучено докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 подав публічне оголошення ( оферту) про продаж квартир у спірному багатоквартирному житловому будинку, який почав будуватися, іншим особам. Зважаючи на це, у випадку задоволення позовних вимог виконання рішення може бути ускладненим та утрудненим ефективний захист позивача, шляхом порушення інтересів третіх осіб, які можуть укласти відповідні цивільно-правові договори із забудовником.

Також ОСОБА_1 може продати об`єкт незавершеного будівництва іншим особам, що унеможливить виконання рішення суду.

Апеляційним судом враховано розмір заявлених позовних вимог, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між способом забезпечення позову та розміром заявлених позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Апеляційним судом встановлено, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист порушених прав та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач в подальшому може здійснити відчуження нерухомого майна, що унеможливить виконання рішення суду у справі.

Тому, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки предметом позову є знесення самочинного будівництва, забезпечення позову в обраний позивачем спосіб гарантуватиме виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що: умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, прийшов до правильного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може мати негативні наслідки та ускладнити виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки відповідач в подальшому може здійснити продаж та будь-яке інше відчуження майнових прав нерухомого майна, що дійсно може призвести до ускладнення або ж взагалі неможливості виконання рішення суду (у разі задоволення позову).

Відповідача лише тимчасово позбавлено можливості відчуження нерухомого майна, при цьому він не обмежений в реалізації своїх прав як власника на володіння і користування цим майном.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судами не враховано висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 910/16370/20 та від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, є необґрунтованими, оскільки у наведеному заявником рішенні суду касаційної інстанції та оскаржуваних рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій установлено різні фактичні обставини у справах.

Враховуючи викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є обґрунтованими, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини.

Із змісту касаційної скарги випливає, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 січня 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частинами четвертою - шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 січня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2022 року в справі за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Галіція-Інвест» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук