Ухвала

08 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 183/4204/21

провадження № 61-6625ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сердюка Валентина Васильовича у справі за позовом ОСОБА_2 до територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Новомосковська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - виконавчий комітет Новомосковської міської ради, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - виконавчий комітет Новомосковської міської ради, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено, скасовано наказ № 28-К/тр від 26 травня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_2 з посади соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома», поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Новомосковська, стягнуто з територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Новомосковська на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 травня 2021 року по 01 жовтня 2021 року у розмірі 37 501,20 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2021 року у справі № 183/4204/21 закрито.

15 липня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня

2022 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2022 року призначено суддю-доповідача Сердюка В. В., судді члени колегії - Мартєв С. Ю., Фаловська І. М.

Ухвалою Верховного Суду, у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., від 26 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків шляхом: 1) подання клопотання (заяви) про поновлення строку касаційного оскарження з наданням належних доказів в оригіналах чи належним чином завірені їх копії з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, а також доказів отримання заявником копії постанови суду апеляційної інстанції саме 24 червня 2022 року, 2) подання уточненої касаційної скарги разом із копіями та додатками відповідно до кількості учасників справи із зазначенням в ній підстав касаційного оскарження, передбачених статтею 389 ЦПК України, 3) надання доказів доплати судового збору в розмірі 3 632 грн.

22 серпня 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала заяву відвід судді Сердюка В. В.

Ухвалою Верховного Суду, у складі Касаційного цивільного суду

Сердюка В. В., від 06 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання, іншому судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сердюка В. В. передано для вирішення судді Верховного Суду Шиповичу В. В.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (частина восьма статті 40 ЦПК України).

Необхідності вирішувати питання про відвід судді у судовому засіданні з повідомленням учасників справи не встановлено.

ОСОБА_1 свою заяву про відвід судді Сердюка В. В. обґрунтувала тим, що вказаний суддя не може розглядати справу і підлягає відводу на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України у зв`язку з наявними обґрунтованими сумнівами у його об`єктивності та неупередженості. Вважає, що ухвала Верховного Суду від 26 липня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху містить протизаконні вимоги, зокрема щодо надання доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, доплати судового збору та зазначення підстав касаційного оскарження.

Підстави для відводу судді передбачені, зокрема частиною першою

статті 36 ЦПК України, згідно із якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 ЦПК України).

Крім того, статтею 37 ЦПК України передбачені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляду справи, зокрема суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

На час вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сердюка В. В. відсутні підстави вважати, що вказаний суддя, виявляє особисту упередженість та/або має пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи № 183/4204/21.

Обставини наведені у заяві ОСОБА_1 про відвід судді, по суті зводяться до незгоди із ухвалою від 26 липня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху та є викладенням заперечень проти вказаної ухвали.

Однак під час вирішення заяви про відвід судді не здійснюється ревізія судового рішення, а незгода заявника із процесуальним рішенням судді, не є підставою для його відводу.

Визначення складу суду для розгляду конкретної справи здійснюється не за бажанням учасників справи, а в порядку передбаченому цивільним процесуальним законодавством, зокрема статтею 33 ЦПК України.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).

Оскільки під час розгляду заяви ОСОБА_1 передбачені законом підстави для відводу судді не встановлені, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд, у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сердюка Валентина Васильовича від розгляду справи № 183/4204/21 (провадження № 61-6625ск22).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович