Справа № 202/3688/22
Провадження № 2-зз/202/12/22
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кухтіна Г.О.,

за участю секретаря Калантаєнко Д.В.

представника заявника адвоката Боряк Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі в режимі відеоконференції заяву адвоката Боряк Галини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Боряк Г.Ю. звернувся до суду, в інтересах ОСОБА_1 , з заявою скасування заходів забезпечення позову вжиті у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості (далі - заява). Заявником додатково повідомлено, що 9 жовтня 2009 року ним змінено прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Мотивами для звернення з вказаною заявою слугувало те, що 28 жовтня 2010 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська було ухвалене рішення, яким позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 109 747,81 грн. та судові витрати. У межах даної цивільної справи, ухвалою суду від 20 грудня 2010 року було забезпечено позов, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_2 22 лютого 2022 року між заявником та банком було укладено додаткову угоду про врегулювання кредитної заборгованості, згідно якої заявнику було частково прощено борг за умови сплати ним суми у розмірі 60 000,00 грн. Цього ж дня заявником було виконано умови додаткової угоди. У зв`язку із вище викладеним заявник просив скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою від 20 грудня 2010 року.

Зі сторони АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Акцент-Банк» жодних пояснень, заперечень суду надано не було.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2010 року накладено арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 10 432, 3 Євро, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/218 складає 109 747, 80 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість, що виникла у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору № SAMDN1481 від 10 квітня 2007 року, у розмірі 109 747,81 грн., судовий збір у розмірі 1 097,48 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Акцент - Банк", ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 200 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму у розмірі 1 950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року набрало законної сили.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 змінив ім`я на ОСОБА_5 , актовий запис № 88 від 09 жовтня 2009 року.

З метою підтвердження виконання свого обов`язку за кредитним договором №SAMDN1481 від 10 квітня 2007 року заявником було подано наступні документи. Додаткову угоду №1 до кредитного договору №SAMDN1481 від 10 квітня 2007 року, укладену 22 лютого 2022 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в особі керівника напрямку «Credit collection» Шевченка Максима Вячеславовича, та ОСОБА_5 , за змістом якої банк зобов`язується здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за договором №SAMDN1481 від 10 квітня 2007 року, в частині заборгованості по сплаті основного боргу на 2 141,76 євро та пені на 16 477,10 євро за умови виконання умов цієї додаткової угоди п.п. 1.1 додаткової угоди.

Суд звертає увагу, що доказів повноваження на підписання відповідної угоди (прощення боргу) ОСОБА_6 матеріали справи не містять.

Відповідно до п.1.2 додаткової угоди встановлено на дату підписання даної угоди заборгованість за договором №SAMDN1481 від 10 квітня 2007 року у розмірі 1 858,24 євро (в екв. за курсом НБУ 60 000,00 грн.), що складає заборгованість за основним договором. Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість, встановлену п.1.2 даної угоди, до 22 лютого 2022 року п.1.3 додаткової угоди.

У разі прострочення виконання позичальником зобов`язання, в тому числі п.1.3 додаткової угоди, умови передбачені п.п. 1.1. Додаткової угоди не застосовуються. Терміном погашення позичальником загальної суми заборгованості за договором у розмірі 20 477,10 євро встановлюється день, що йде за днем, в якому було допущено прострочення.

В підтвердження виконання додаткової угоди суду було надано копію квитанції від 22 лютого 2022 року згідно якої платник ОСОБА_5 здійснив перерахунок коштів на рахунок отримувача ОСОБА_5 .

Так, аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 статті 158 ЦПК України). Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13статті 158 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд, дослідивши надані стороною заявника докази, які на думку заявника, свідчили про виконання ним судового рішення, а відтак і наявності підстав для скасування забезпечення позову, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову. Вказаних висновків суд дійшов з огляду на те, що умовами додаткової угоди було передбачено, що банк взяв на себе обов`язок здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за договором, що виникла за договором №SAMDN1481 від 10 квітня 2007 року, за умови оплати боржником боргу у сумі 60 000,00 грн. до 22 лютого 2022 року.

В той же час, суд звертає увагу, що зі сторони заявника не було надано доказів виконання умов п.п. 1.3. Додаткової угоди, а саме погашення заборгованості встановленої п.1.2 даної угоди, саме до22 лютого 2022 року (тоді як порушення умов додаткової угоди в частині строків оплати анулює прощення боргу), не надано доказів повноважень у ОСОБА_6 на підписання додаткової угоди про прощення заборгованості по сплаті основного боргу на 2 141,76 євро та пені на 16 477,10 євро. Також суд звертає увагу, що умовами додаткової угоди було передбачено, що банк бере на себе обов`язок щодо здійснення прощення боргу, проте доказів вчинення відповідних дій матеріали справи також не містять.

Усі вказані вище обставини, дають суду достатні підстави для висновку, що наразі заявником не доведено виконання судового рішення, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову у межах цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості, застосовані ухвалою суду від 20 грудня 2010 року, у суду відсутні.

Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову не підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 158, 182, 183, 260-261, 263, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Боряк Галини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 15 вересня 2022 року

Суддя Г.О. Кухтін