Ухвала

23 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 759/18056/20

провадження № 61-6458ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2022 року подана касаційна скарга Головного управління Національної поліції у місті Києві на додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 9 червня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2022 року поновлено Головному управлінню Національної поліції у місті Києві строк на касаційне оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року у цій справі; касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 рокузаявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 383/596/15 (провадження № 14-342цс18), від 8 лютого 2022 року у справі № 201/10234/20 (провадження № 14-77цс21), від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), у постановах Верховного Суду від 9 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21), від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), від 1 грудня 2021 року у справі № 910/14598/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 922/2869/19,

від 11 листопада 2021 року у справі № 910/7520/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену

пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

До касаційної скарги додано клопотання про відстрочення Головному управлінню Національної поліції у місті Києві сплати судового збору за подання касаційної скарги на додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 9 червня 2022 року, яке суд не вирішує, оскільки судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат.

До касаційної скарги додано заяву про зупинення дії оскаржуваної додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи заяви та зміст оскаржуваного судового рішення, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України 300 000 грн у відшкодування моральної шкоди шляхом списання грошових коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Стягнено з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України 218 673,50 грн у відшкодування майнової шкоди шляхом списання грошових коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Стягнено з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України 68 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу шляхом списання грошових коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

У іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Київської міської прокуратури задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року в частині визначення розміру відшкодування ОСОБА_1 майнової шкоди та витрат на професійну правничу допомогу змінено шляхом зменшення розміру відшкодування майнової шкоди до 201 713,03 грн, витрат на професійну правничу допомогу - до 25 874 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 по 7 990,50 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки додатковою постановою Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 стягнено 7 990,50 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, таке судове рішення передбачає примусове виконання.

Касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити дію судового рішення, якщо воно підлягає примусовому виконанню.

Ураховуючи зміст додаткової постанови суду апеляційної інстанції, про зупинення дії якої просить Головне управління Національної поліції у місті Києві, касаційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні такої заяви, оскільки додаткова постанова Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року в частині стягнення з Головного управління Національної поліції у місті Києвігрошових коштів підлягає примусовому виконанню, тому підстав для зупинення її дії немає.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у місті Києві на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року.

Витребувати з Святошинського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 759/18056/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні заяви Головного управління Національної поліції

у місті Києві про зупинення дії додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук