Справа № 204/5114/22
Провадження № 2-н/204/257/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

13.09.2022 року м.Дніпро

СуддяКрасногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс10» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,- ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс10» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 . Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник посилається на те, що між ТОВ «Форвард Київ-Сервіс10» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_1 №2 СК офіс-155 корпус 1 від 27.10.2017р., договір комісії щодо забезпечення послугами з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, послуг з водовідведення та електропостачання, та договір про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією за вищевказаною адресою та саме за вказаною адресою утворилась заборгованість перед заявником за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 8534,38 грн., яку боржниця не сплачує. Отже, предметом заявленої вимоги є стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (утримання будинку, охорона, водо та електропостачання тощо), що надається за адресою знаходження нерухомого майна по АДРЕСА_1 №2 СК офіс-155 корпус 1, та згідно доданого до заяви договору №1СК офіс -155 корпус 1 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку за вищевказаною адресою від 27.10.2017р. ТОВ «Форвард Київ-Сервіс10», уклало з ОСОБА_1 , яка є власником нежитлового приміщення №155 відповідний договір. Згідно ст.162ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Параграфом 3 глави 2 ЦПК України врегульовані питання територіальної юрисдикції (підсудності) позовів, що пред`являються в порядку цивільного судочинства. Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Статтею 30 ЦПК України, зокрема, частиною 1, визначені виключні підстави підсудності справ, якщо позови, що виникають із приводу нерухомого майна. Такі позови пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 зазначила таке: "Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном". Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 дійшла висновку про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 8534,38 грн., тому предметом поданої заяви є зобов`язання, які випливають з надання послуг за утримання житла та комунальних послуг, що надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17. Отже, заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг виникла за адресою: АДРЕСА_1 №2 СК офіс-155 корпус 1, що не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська . Відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності. Враховуючи вищевикладене, у видачі судового наказу слід відмовити. У відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Керуючись ст.162, п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ««Форвард Київ-Сервіс10» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 - відмовити. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: С.В.Чудопалова