Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4753/21
Провадження №: 2/332/703/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що вироком Заводського районного суду міста Запоріжжя від 12.11.2021 року ОСОБА_2 було засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також вирішено долю речових доказів.

Позивач ОСОБА_1 визнаний потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні. Цивільний позов в кримінальному провадженні ним не подавався, тому відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, він має право подати цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Суть кримінального правопорушення полягала в тому, що10 серпня 2021 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, знаходячись на літньому майданчику кафе, по АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в сидячому положенні навпроти потерпілого, за допомогою предмета зовні схожого на ніж, який взяв зі столу, утримуючі ніж у правій руці, наніс ОСОБА_1 один удар даним ножем в тулуб, а саме в область грудної клітини зліва, чим спричинив останньому, згідно висновку експерта № 1528п від 16.08.2021 року, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, з локалізацією рани по верхньому краю 5 го ребра по парастернальній лінії, з переломом 6-го ребра по передньопахвинній лінії зі скупченням крові в лівій плевральній порожнині, що кваліфікується локалізацією рани по верхньому як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Спричинені позивачу тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я. Під час лікування ним було витрачено на придбання ліків та лікарських засобів 9 733,81 грн.

Внаслідок неправомірних дій відповідача було порушено нормальний спосіб життя позивача . Окрім матеріальної шкоди позивачу було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює у 25 000 гривень. Крім того, позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 1 700 гривень.

Оскільки в добровільному порядку зазначені суми шкоди відповідачем не відшкодовані, він змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою від 24.11.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с. 25).

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому зазначає , що дійсно, 10 серпня 2021 року ним були спричинені тілесні ушкодження позивачу ОСОБА_1 . Під час розгляду кримінального провадження у суді, позивач позову про стягнення матеріальної і моральної шкоди не заявляв, до нього з претензіями матеріального характеру не звертався. У разі застосування досудового врегулювання спору позивачем, він вживав би заходів для відшкодування матеріальної шкоди, та у позивача не було би необхідності звертатись до адвоката для складання позовної заяви та нести витрати на правову допомогу.Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у сумі 25000,00 грн. вважає не обґрунтованими та не підтвердженими доказами .

Звернув увагу суду на те, що вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2021р. не набрав законної сили, триває апеляційний розгляд справи .

Зважаючи на вищевикладене просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, задовольнити позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у сумі 9733,81 грн. після набрання вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2021р. та, посилаючись на те, що є інвалідом третьої групи, просить розстрочити виконання рішення строком на один рік шляхом виплати щомісяця стягнутої суми рівними частинами(а.с. 32-33).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали суду копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 06.06.2022 року(справа № 332/4058/21) та заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі(а.с.51, 52-53).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, в розмірі 9 733,81 грн. суми матеріального збитку (а.с. 54).

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вироком Заводського районного суду міста Запоріжжя від 12.11.2021 року, який ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06.06.2022 року було залишено без змін , ОСОБА_2 було засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також вирішено долю речових доказів( а.с. 8-9, 52-53) .

Позивач ОСОБА_1 є потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні. Цивільний позов в кримінальному провадженні ним не подавався, тому відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, він має право подати цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Суть кримінального правопорушення полягала в тому, що10 серпня 2021 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, знаходячись на літньому майданчику кафе, по АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в сидячому положенні навпроти потерпілого, за допомогою предмета зовні схожого на ніж, який взяв зі столу, утримуючі ніж у правій руці, наніс ОСОБА_1 один удар даним ножем в тулуб, а саме в область грудної клітини зліва, чим спричинив останньому, згідно висновку експерта № 1528п від 16.08.2021 року, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, з локалізацією рани по верхньому краю 5 го ребра по парастернальній лінії, з переломом 6-го ребра по передньопахвинній лінії зі скупченням крові в лівій плевральній порожнині, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Спричинені позивачу тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я. Під час лікування позивачем було витрачено на придбання ліків та лікарських засобів 9 733,81 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Згідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Сума матеріальної шкоди в розмірі 9733,81 грн. підтверджена копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справи (а.с.10-17), окрім того визнана відповідачем(а.с.33, 54) .

Таким чином, враховуючи те, що розмір матеріальної шкоди спричинений позивачу не відшкодовано до цього часу, матеріальна шкода у розмірі 9733,81 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в повному розмірі.

Крім матеріальних збитків позивач вказує, що йому завдано моральної шкоди, яка виражається у надзвичайно сильному фізичному болю та душевних стражданнях (труднощі із задоволенням своїх загальних біологічних потреб харчуватися та себе самообслуговувати), які позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Було порушено його нормальний спосіб життя , оскільки він був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України: «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду».

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Частиною 3 вказаної статті передбачено відшкодування моральної шкоди грошовими коштами.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Крім цього, згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших неготивних явищ , заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.12 та 81 ЦПК України.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 в зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 25000 грн., що полягає в надзвичайному фізичному болі та стражданнях , які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Суд при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховує доведений в судовому засіданні характер, обсяг, тривалість страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалий характер, тяжкі наслідки, неможливість швидкого відновлення внаслідок спричинення тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя ), вік, стан здоров`я потерпілого, наявність значних змін у його життєвих стосунках, значні час та зусилля, необхідні для відновлення здоров`я.

Також в статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Зазначені дії з боку відповідача призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від потерпілого додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки відносно нього було вчинене кримінальне правопорушення, з приводу якого він переніс душевні хвилювання та моральні страждання.

Суд вважає доведеним той факт, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_2 позивач зазнав моральних страждань, що були обумовлені фізичним болем, стражданнями та зміною звичайного ритму життя.

Моральну шкоду суд оцінює в 25000 грн., як належну і допустиму грошову компенсацію моральних страждань позивача і такий розмір моральної шкоди суд вважає справедливим та співмірним перенесеним позивачем моральних страждань.

За таких обставин , суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1700 грн. , сплата яких підтверджена документально(а.с. 18, 20-22).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку у розмірі 9733 гривень 81 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму морального збитку у розмірі 25 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: на правову допомогу в розмірі 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08.09.2022 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік