Справа № 405/2758/21
Провадження №2/405/385/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року. Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №405/2758/21 за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.01.2015 року, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 16.01.2015 року, при цьому, при укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується також той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Зазначив, що Банком на підставі Договору про надання банківських послуг позичальнику ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, із початковим кредитним лімітом в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та надано позичальнику у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9 000, 00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких позичальникпри укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку.При цьому, власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобіганню виникнення овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.51 Умов є короткостроковим кредитом, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Зазначив, що свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбаченими Договором та в межах кредитного ліміту. Позичальник, в свою чергу, зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов Договору, а саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Крім того, згідно з п.2.1.1.12.7.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. Крім того, в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно з п.2.1.1.2.12 Умов, за якими, в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86, 4% - для картки «Універсальна», 84, 0% - для картки «Універсальна голд». Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, а саме: її спадкоємців, та, відповідно, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу (шість місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Тим самим, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадшини у строк з 22.12.2018 року по 22.06.2019 року. Вказав, що в даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 , при цьому, відповідно до положень ч.2 ст.1281 ЦК України ним (позивачем) 06.05.2020 року була направлена претензія кредитора до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, та 13.08.2020 року отримана відповідь, в якій зазначено, що претензію кредитора переслано до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2, за місцем заведення спадкової справи. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять, в т.ч. кредитні зобов`язання померлого позичальника, при цьому, спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: шість місяців від дня відкриття спадщини, та відсутність у відповідача свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 11 вересня 2020 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, який залишено спадкоємцями без розгляду. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 16.01.2015 року становить 6 206 грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту.

З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця позичальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 16.01.2015 року в розмірі 6 206 грн. 68 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання учасників справи. Крім того, зазначеною ухвалою, за клопотанням позивача, витребувано у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі №1 належним чином завірену копію спадкової справи,заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 на виконання ухвали суду про витребування доказів, направила до суду інформацію, зареєстровану судом 30.08.2021 року за вх.№20827, за якою Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , нотаріальною конторою не заводилася. За даними Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №2.

На запит суду про витребування копії спадкової справи, Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №2, направлено до суду копію спадкової справи №8/2019 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в суді 29.11.2021 року за вх.№28762.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, при цьому, засобами електронної пошти направив заяву, яка зареєстрована судом 24.01.2022 року за вх.№372 про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 судом повідомлявся про день, час та місце судового розгляду справи в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов відповідач не подавав.

Судом, при цьому, відзначається, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на зазначене, відзначається, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, заявлення клопотань та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, на підставі чого суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.01.2015 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником прав та обов`язків якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. При цьому, позичальник погодилася з тим, що зазначена заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Судом також встановлено, що позичальник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис за №3262, складений 22 грудня 2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи позов до спадкоємця позичальника ОСОБА_2 ОСОБА_1 , на обґрунтування своїх вимог зазначив, що свої зобов`язання за Договором він (позивач) виконав в повному обсязі, а саме: надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, в свою чергу, позичальник, не належним чином виконувала взяті на себе за Договором зобов`язання, у зв`язку з чим, у позичальника перед ним (позивачем) виникла заборгованість за Договором від 16.01.2015 року, яка станом на дату смерті позичальника становить 6 206 грн. 68 коп. та яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита.

Крім того, встановлено, що 24.07.2020 року за вих.№SAMDNWFC3 АТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачу ОСОБА_1 , як спадкоємцю позичальника ОСОБА_2 лист претензію з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 6 206 грн. 68 коп., яка залишена без розгляду.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Так, з копії спадкової справи №8/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка заведена Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №2 вбачається, що 11 січня 2019 року з заявою про прийняття спадщини (заява від 11 січня 2019 року, зареєстрована під №19) звернулася спадкоємець першої черги за законом - донька спадкодавця ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка в заяві також повідомила, що, крім неї, є спадкоємець за законом син спадкодавця ОСОБА_1 , при чому, останній заяву про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 в нотаріальну контору не подавав.

Позивачем АТ КБ «ПриватБанк», в свою чергу, вимог до спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_3 не пред`явлено.

Інформація про інші заяви про прийняття спадщини, видані свідоцтва про право на спадщину в матеріалах спадкової справи, - відсутня.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З матеріалів спадкової справи також встановлено, що 22 квітня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» в порядку ст.1281 ЦК України направив в нотаріальну контору претензію кредитора за вих.№SAMDNWFC3, за якою просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 6 206 грн. 68 коп.

Листом від 02.06.2020 року за вих.№725/02-14-8/2019 Кропивницька міська державна нотаріальна контора №2 повідомила АТ КБ «ПриватБанк», що претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 22 квітня 2020 року №SAMDNWFC3, до спадкоємців ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надійшла з Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №476 та долучена до спадкової справи №8/2019. Також повідомлено, що при оформленні спадщини спадкоємці будуть повідомлені про надходження претензії та наявність заборгованості перед банком.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, тобто, за змістом наведеної норми матеріального права до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості отриманого ними у спадщину майна, в той же час, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Крім того, аналіз вказаних вище норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто, позивач, звертаючись до суду, повинен довести належними доказами наявність порушення його прав та законних інтересів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду ґрунтується на досліджених судом наявних у справі доказах.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, доводи АТ КБ "ПриватБанк" про те, що ОСОБА_1 є належним відповідачем, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, і не відмовився від прийняття спадщини, грунтуються на припущеннях, так як позивачем не надано достовірних та належних доказів проживання спадкодавця на час смерті разом з відповідачем ОСОБА_1 , до якого позивачем пред`явлено позов.

Крім того, на переконання суду, не можуть бути визнані зазначені обставини лише на підставі інформації, що міститься у долучених позивачем копіях паспортів позичальника ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 та в анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк надання кредиту, щодо реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - достатніми доказами того, що відповідач прийняв спадщину і є правонаступником прав та обов`язків позичальника.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позичальник ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , а також позивачем не надано доказів щодо наявності та вартості спадкового майна, як того вимагають статті 1281 і 1282 ЦК України, тобто позивачем не подано належних доказів, які б підтверджували підстави позову та правомірність заявлених позовних вимог.

При цьому, відповідних клопотань щодо витребування судом інформації про належне померлому майно з боку позивача не заявлялися, а так само не заявлялося клопотань про залучення до участі у справі іншого спадкоємця, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті позичальника.

З огляду на викладене вище, та, враховуючи, що за принципом змагальності, визначеним в ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю.

Вирішуючи в порядку ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами, та, враховуючи, що позивачу АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову відмовлено повністю, понесені позивачем судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп. слід залишити по фактично понесеним останнім.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 76, 77-81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за договором про надання банківських послуг від 16 січня 2015 року в розмірі 6 206 грн. 68 коп., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі, понесені позивачем, - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова