Ухвала

29 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 479/400/21

провадження № 61-7505ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Супруна Ігоря Ігоровича на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Кривоозерська селищна рада Миколаївської області, як орган опіки та піклування, про визнання недійсним та застосування наслідків недійсності договору емфітевзису,

ВСТАНОВИВ:

У травня 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Приймака О. Ю., звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір від 10 вересня 2018 року № 0287 про право користування земельною ділянкою, кадастровий номер: :01:000:0287, площею 2,5644 га, цільове призначення - для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзизу), укладений строком на 49 років між ОСОБА_2 , як орендарем, й ОСОБА_4 (яка діяла в інтересах малолітнього ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 , як орендодавцями. Застосовано наслідки недійсності правочину, а саме: відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації іншого речового права номер запису: 27988773 від 13 вересня 2018 року, яке виникло на підставі договору від 10 вересня 2018 року № 0287 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), кадастровим номером: :01:000:0287, площею 2,5644 га, що внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 43081341 від 19 вересня 2018 року, з витребуванням її з незаконного володіння. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щодо земельної ділянки площею 2,5644 га кадастровий номер: :01:000:0287, яка розташована в межах земель Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:39), номер запису про інше речове право: 27988773 від 13 вересня 2018 року, і припинено право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щодо земельної ділянки площею 2,5644 га з кадастровим номером: :01:000:0287, яка розташована в межах земель Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішення цього ж суду від 25 березня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником - адвокатом Синкевичем Р. І., задоволено. Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 березня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні 2022 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Супруна І. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 липня 2022 року скасувати й залишити в силі рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2022 року та додаткове рішення того ж суду від 25 березня 2022 року.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року у справі № 208/4556/17, оскільки має бути здійснений шляхом конкретизації даного висновку з урахуванням обставин цієї справи, що відповідає вимогам пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Супруна І. І. подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Кривоозерська селищна рада Миколаївської області, як орган опіки та піклування, про визнання недійсним та застосування наслідків недійсності договору емфітевзису за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Супруна Ігоря Ігоровича на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 липня 2022 року.

Витребувати з Кривоозерського районного суду Миколаївської області вищезазначену цивільну справу № 479/400/21.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара