Справа № 699/1489/13-ц
Номер провадження 6/699/14/22
УХВАЛА

щодо видачі дублікатів виконавчих листів

та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання

29.08.2022 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Національної академії внутрішніх справ

про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання

у цивільній справі № 699/1489/13-ц за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду надійшла заява Національної академії внутрішніх справ (далі НАВС або стягувач) про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

З заяви вбачається, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.12.2013 по справі № 699/1489/13-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь НАВС витрати за період навчання у розмірі 34864,26 грн, а також судовий збір у розмірі 348,64 грн.

У заяві зазначається, що виконавчі листи було втрачено з вини органів виконавчої служби під час пересилання, тому стягувачу не було відомо про те, що виконавчі листи на виконанні не перебувають, що є поважною причиною пропуску строку пред`явлення їх до виконання.

З огляду на викладене заявник просить видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для пред`явлення їх до виконання

Про дату, час і місце розгляду справи учасники були повідомлені належним чином.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, проте матеріали справи містять клопотання про здійснення розгляду справи без його участі.

Від Корсунь-Шевченківського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області надійшов лист від 11.08.2022 № 7058 з пояснення та проханням здійснювати розгляд справи без участі представника.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяв не подавала.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності зазначених осіб, оскільки неявка сторін та інших осіб не перешкоджає вирішенню справи відповідно до ч. 3 ст.433 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом установлено наступне.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.12.2013 по справі № 699/1489/13-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь НАВС витрати за період навчання у розмірі 34864,26 грн, а також судовий збір у розмірі 348,64 грн (а.с. 15-17).

Стягувач 02.11.2021 звернувся до Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про надання інформації про хід виконавчого провадження. У заяві зазначено, що НАВС 30.11.2017 вже зверталася з аналогічною заявою, проте відповідь не отримала. Стягувачем надано докази поштового направлення цієї заяви до Відділу ДВС (а.с. 8).

Стягувачем до матеріалів справи також надано копію вищезазначеної заяви від 30.11.2017, проте доказів направлення (подання) цієї заяви до Відділу ДВС матеріали справи не містять ( а.с. 10).

У відповідь на заяву від 02.11.2021 Корсунь-Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області своїм листом від 15.11.2021 № 17061 повідомив про направлення виконавчого документа за належністю, тобто до Канівського відділу ДВС (а.с. 9).

Стягувач 18.05.2022 звернувся до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про надання інформації про хід виконавчого провадження (а.с. 11).

Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) своїм листом від 06.06.2022 № 12081 повідомив, що вказаний виконавчий лист не перебуває та не перебував на виконанні у відділі оскільки не надходив до виконання (а.с. 12).

З листа Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області від 11.08.2022 № 7058 вбачається, що в період з 20.02.2014 до 03.10.2016 на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 42161327 з примусового виконання виконавчого листа № 699/1489/13-ц від 30.01.2014, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь НАВС бору у розмірі 35212,90 грн.

Так, 20.02.2014 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42161327, а 18.03.2014 була винесена постанова про стягнення з доходу боржника на СТОВ «Агрофірма Корсунь». Проте 03.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а саме направлено виконавче провадження № 42161327 за належністю до Канівського ДВС, оскільки боржник працює на ПрАТ «Миронівська Птахофабрика», місцезнаходження якого розташоване на території м. Канева Черкаської області .

Також у цьому листі зазначено, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, завершені виконавчі провадження передаються до архіву та зберігаються протягом 3-х років, після чого знищуються. Ураховуючи вказані приписи матеріали вищевказаного виконавчого провадження знищені (а.с. 18-19).

Таким чином, суд дійшов висновку, що 19.11.2021 стягувачу стало відомо про передачу виконавчого листа на виконання до Канівського відділу ДВС. Разом з тим, стягувач лише 18.05.2022 звернувся до Канівського ДВС з заявою про надання інформації про хід виконання, а 06.06.2022 дізнався про втрату виконавчого листа у справі.

Стягувач зазначає, що оригінали виконавчих листів втрачено при пересиланні. Суд погоджується з таким твердженням.

Відповідно до п.п. 17.4 п.п. 17 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже вирішення питання про видачу дублікатів виконавчих листів перебуває в залежності від вирішення питання щодо поновлення строку їх пред`явлення до виконання, оскільки відмова у поновлення такого строку тягне недоцільність видачі дублікатів.

Що стосується поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання суд зазначає наступне.

Як наводилося вище, 03.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 42161327, а саме його направлення за належністю до Канівського ДВС, оскільки боржник працює на ПрАТ «Миронівська Птахофабрика», місцезнаходження якого розташоване на території м. Канева Черкаської області (а.с. 18-19).

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 03.10.2016) у разі, якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну місця роботи боржника на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем роботи боржника, про що повідомляє стягувачу.

За приписами п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 03.10.2016) виконавче провадження підлягало закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 03.10.2016) у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягало відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження не відновлювалося, отже до Корсунь-Шевченківського відділу ДВС повернуто не було.

З заяви стягувача вбачається, що йому про закінчення виконавчого провадження стало відомо у листопаді 2021 року з відповіді Корсунь-Шевченківського відділу ДВС, а про втрату виконавчих листів стало відомо у червні 2022 року з відповіді Канівського відділу ДВС.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» » (редакції станом на 03.10.2016) про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Ураховуючи, що матеріали виконавчого провадження знищено, неможливо установити факт направлення чи не направлення копії постанови на адресу стягувача. Разом з тим, суд виходить з презумпції правомірності дій державного виконавця, оскільки доказів протилежного суду не надано.

З огляду на викладене стягувач міг дізнатися про закінчення виконавчого провадження у жовтні 2016 року.

Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ у новій редакції набув чинності 05.10.2016.

Відповідно до п. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону у чинній редакції, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Отже, виконавчі листі у справі № 699/1489/13ц могли бути пред`явлені до виконання у строк з 03.10.2016 до 03.10.2019. Таким чином, станом на даний час сплив строк їх пред`явлення до виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (нинішня редакція) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною першою ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Досліджуючи питання про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд виходить з наступного. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто документально має буди підтверджена відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Стягувачем не тільки не надано доказів, а й не наведено доводів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що представники НАВС не мали об`єктивної можливості дізнатися про хід виконавчого провадження у період з жовтня 2016 року до жовтня 2019 року. При цьому суд звертає увагу, що принаймні протягом 18.03.2014-03.10.2016 стягнення за виконавчим листом здійснювалося, що випливає з інформації про здійснення стягнення з заробітної плати боржника за місце роботи СТОВ «Агрофірма Корсунь», а потім стягнення було припинено у зв`язку з закриттям виконавчого провадження, на що стягувач мав можливість і міг звернути увагу та належним чином відреагувати.

Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити поважність причини пропуску пред`явлення виконавчих листів до виконання протягом простроченого періоду.

При ухваленні рішення у цій справі суд враховує, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий розгляд. Разом з тим, сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Законодавець визнав за необхідне обмежити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання саме переслідуючи легітимну мету - забезпечити рівність сторін виконавчого провадження. І таке обмеження має розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Прийняття судом позиції заявника, як обґрунтування заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, призведе до порушення приписів ст. 433 ЦПК України та фактично порушить право боржника на правову визначеність (передбачуваність), а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

Такий висновок узгоджується з висновком у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» (заява 32053/13), у якому судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, оскільки порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що стягувачем не доведено наявність поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови заявнику у задоволенні його вимог про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11, відповідно до якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд має відмовити у задоволенні цієї заяви.

Ураховуючи наведене та керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 260, 261, 353, 354, 433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Національної академії внутрішніх справ про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання у цивільній справі № 699/1489/13-ц за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду

Повний текст складено 29.08.2022.

СуддяЛітвінова Г. М.