Провадження № 2/686/843/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Ковалі І.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

В листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач вказала, що вона тривалий час проживає у маминій квартирі по АДРЕСА_1 . В цій квартирі зареєстровані: мати ОСОБА_5 (з 01.02.2007р.), брат ОСОБА_4 (з 01.02.2007р.) та ОСОБА_6 (з 11.08.2021р., чоловік її матері і батько відповідача).

27 жовтня 2021 року її мати ОСОБА_5 подарувала їй вищезазначену квартиру.

Відповідач ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , з жовтня 2013 року в квартирі по АДРЕСА_1 не проживає, кошти на оплату комунальних послуг та проведення поточних ремонтних робіт з того часу жодного разу не надавав. При цьому, ключі від квартири він має, доступ до неї у нього вільний, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто і ніколи не чинив.

З нею в цій квартирі проживає її син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Це її і сина єдине житло. Весь цей час, а саме протягом останніх 7-8 років утриманням квартири займається виключно вона та її мати, регулярно сплачують комунальні послуги та несуть додаткові витрати на поточні ремонти (заміна стояків, труб водопостачання та водовідведення тощо).

Наразі комунальні платежі подорожчали, нести ці витрати їй стало важче. У зв`язку з цим, вона має на меті отримати субсидію на оплату комунальних послуг. Для цього їй необхідно, щоб ОСОБА_4 , який вже тривалий час не проживає у цій квартирі, знявся з її реєстрації. На її прохання вчинити такі дії, або нести солідарний обов`язок з сплати комунальних послуг, ОСОБА_4 не реагує. З приводу реєстрації місця проживання пояснив, що не може виписатися, оскільки у нього відсутній військовий квиток. Крім того, він 22.04.2015 року змінив прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 .

Не проживання відповідача за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин більше одного року та здійснення ним перешкод для отримання нею соціальних пільг на утримання житла, порушує її право власності на житло (право володіння, користування та розпорядження ним).

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту її порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що ОСОБА_4 втратив право користування житловим приміщенням за адресою по АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачував за комунальні послуги, не ніс інших витрат по утриманню квартири, а тому вона, як власник житла вимушена звернутися до суду, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

З врахуванням наведеного позивач просить: визнати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, пояснивши, що відповідач не проживає у квартирі позивачки з жовтня 2013 року, в нього сім`я, дитина і він проживає в іншому житловому приміщенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що це єдине місце проживання відповідача, іншого житла він не має. Відповідач виїхав на роботу, що є поважною причиною не проживання у квартирі. Він приймав участь в облаштуванні житла, тому підстав для зняття його з реєстрації немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 27.10.2021р.. До цього власником вказаної квартири була ОСОБА_5 , якій квартира належала на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.01.2007 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Дембіцькою І.М. за реєстровим № 39.

Відповідно до довідки №С-03-54510 Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації ХМР від 01.11.2021 року у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_5 (з 01.02.2007р.), ОСОБА_4 (з 01.02.2007р.) та ОСОБА_6 (з 11.08.2021р.).

Згідно актів від 26.10.2021р., 30.10.2021р., складених комісією у складі мешканців будинку АДРЕСА_3 , в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 , з жовтня 2013 року по даний час ОСОБА_12 не проживає.

Згідно акту від 02.11.2021 року ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , підписи яких засвідчено директором УМК «Дубове», підтвердили факт, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не проживає з 2013 року.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни імені № 5 від 03.11.2021р. вбачається, що ОСОБА_12 22.04.2015 року змінив прізвище на ОСОБА_4 .

Згідно чеків АТ «Укрпошти» , долучених позивачем до позовної заяви, в період з квітня 2019р. по липень 2021р оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала ОСОБА_5 ..

ОСОБА_15 в період з червня 2017 по 11.02.2022 року неодноразово здійснював виїзд за кордон та в`їзд на території України, останній виїзд 11.02.2022 року.

Вказані обставини підтверджуються: Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №281580143 від 27.10.2021 року; договором дарування від 27.10.2021р.; довідкою №С-03-54510 Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації ХМР від 01.11.2021 року; актами від 26.10.2021р., 30.10.2021р., 02.11.2021 року; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни імені № 5 від 03.11.2021р.; копіями чеків АТ «Укрпошти»; листом Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-5649/0/15-22 від 21.02.2022 року.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК УРСР, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що дружить з ОСОБА_17 4 роки, часто була в неї в квартирі. За ці роки вона там її брата ніколи не бачила. Їй відомо, що брат жив там доки не женився, а потім жив у своєї жінки.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що знає ОСОБА_17 18-20 років, буває в них на всі св`ята, знає ОСОБА_19 , якого бачила 3 роки тому в матері на дні народження в кафе. В квартирі його не бачила років 5-6 і до цього він там не проживав. Після одруження він з дружиною знімали житло, а потім поїхав в Польщу, де і проживає.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_15 не проживає в квартирі з дня одруження. Згодом він виїхав за кордон, потім виїхав туда з сім`єю. Останній раз вона його бачила на 50-ти річчі, три роки тому. В квартирі він не був 7 років. До неї він не приходив, комунальні послуги оплачувала вона. Від нього коштів на оплату комунальних послуг не надходило.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що після одруження вони жили на квартирі по вул.Зарічанській. Він переїхав з речами і більше там не проживав. З Польщі він до них не приїзджав, приїзджав до своєї сім`ї. Останній раз бачив його весною 2021 року в Німеччині. Коштів на оплату комунальних послуг від ОСОБА_19 він не отримував.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він періодично проживає в квартирі АДРЕСА_2 , чи йому створювались перешкоди у проживанні у вказаній квартирі, а також, що між позивачем та ним були будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою.

Згідно наданої відповідачем довідки ОСОБА_20 від 24.01.2022 року, трудового договору від 01.05.2020р., ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , був працевлаштований у компанії «Мартіспід» від 01.05.2020р. по 01.08.2021р. і отримував заробітну плату у розмірі 5200 злотих.

Проте, це не спростовує доводів позивача та наданих нею доказів наданих на підтвердження не проживання відповідача у належній їй квартирі більше одного року.

Також відповідачем надано його Заяву від 01.05.2020р. адресовану компанії «МартіСПІД», згідно якої він просить голову компанії щомісяця відраховувати від його заробітної плати 1200 злотих на користь ОСОБА_21 з метою покриття витрат на утримання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що такі кошти відраховувались ОСОБА_22 для покриття витрат на утримання квартири, відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування квартирою АДРЕСА_2 , а позов слід задоволити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн..

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,141, 258,259,263-265 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.150, 156 ч.1 ЖК УРСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , жительки: АДРЕСА_1 )судовий збір в розмірі 908 грн..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення суду 30.08.2022 року.

Суддя: