Провадження № 2/625/45/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2022 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Скляренка М.О.,

за участі секретаря судового засідання Талавирі С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( в називному відмінку ОСОБА_2 ), третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 ( в називному відмінку - ОСОБА_2 ), третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що з 03 вересня 2008 року по 22 листопада 2012 року її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У вказаному шлюбі у них народилася спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя відповідача з її донькою не склалося і вони 22 листопада 2012 року розлучилися. Дитина з тогу часу залишилася проживати разом з її донькою та знаходилася на повному її утриманні. Також позивачка вказала, що після смерті її доньки в Федеративній Республіці Німеччина свою онуку ОСОБА_3 вона забрала до себе та з того часу займається її утриманням та вихованням, як і останні три роки,

Крім того, позивачка зазначила, що під час частих від`їздів її доньки на заробітки за кордон, останні три роки вихованням своєї онуки займалася теж вона.

Також, в обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що відповідач, знаючи про батьківські обов`язки щодо виховання своєї дитини, свідомо ухиляється від їх виконання, ніякої фінансової допомоги не надає, про фізичний і духовний розвиток своєї дитини не піклується, не приймає участі у її вихованні та навчанні та підготовці до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє ніякого інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти.

Так, позивачка зазначила, що за останні три роки відповідач жодного разу не поцікавився про свою дитину.

З огляду на вказані обставини, позивачка ОСОБА_1 просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи аліменти на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 19липня 2022 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися.

В судове засідання позивачкане з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. При цьому 30 серпня 2022 року від позивачки ОСОБА_1 , до канцелярії суду подано заяву за вх. № 992/01-54/22 від 30 серпня 2022 року ( а.с. 51), в якій вона просила суд провести розгляд справи за її відсутності, а також повідомила про підтримання нею заявлених вимог та вказала, що вона наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, при цьому 16 серпня 2022 року за вх. № 937/01-54/22 до канцелярії суду надійшла заява, в якій керівник Служби у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області Чишко О.М. просила суд розгляд справи провести за відсутності представника очолюваної неюустанови та повідомила, що Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області не заперечує проти задоволення позову ( а.с. 42).

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Взявши до уваги доводи, викладені у позовній заяві позивачкою, взявши до уваги позицію третьої особи, а також дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 04 березня 2009 року виданого Різуненківською сільською радою Коломацького району Харківської області неповнолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 15).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 8 від 05 квітня 2022 року вбачається, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 03 вересня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, актовий запис №1745. 21 грудня 2012 року шлюб між подружжям розірвано на підставі рішення Коломацького районного суду Харківської області від 22 листопада 2012 року справа №219/423/2012 (а.с.16,17).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого повторно 01 квітня 2002 року Чутівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою позивачки ОСОБА_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, перебуваючи на території Федеративної Республіки Німеччина, що підтверджується здійсненим перекладачем Панчишин М.В. та посвідченим приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Якимів Н.Б. перекладом витягу із свідоцтва про смерть № S5732022 від 11 квітня 2022 року виданого 11 квітня 2022 року органом реєстрації актів цивільного стану Трір Федеративної Республіки Німеччина ( а.с.11-14).

Як вбачається із довідки за № 67, виданої 08 червня 2022 року старостою Різуненківського старостинського округу Нетудихаткою С.М., неповнолітня ОСОБА_3 проживає з позивачкою ОСОБА_1 за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 9).

Наказом служби у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області за № 52 від 14 червня 2022 року неповнолітня дитина ОСОБА_3 тимчасово влаштована в сім`ю її бабусі ОСОБА_1 до прийняття рішення щодо подальшого влаштування її під опіку. Крім того, вказаним наказом на ОСОБА_1 покладена персональна відповідальність за життя та здоров`я, фізичний стан та психологічний розвиток дитини (а.с.20).

16 червня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 21).

У висновку органу опіки та піклування Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області за № 44 від 27 червня 2022 року (а.с. 22-23), затвердженого рішенням виконавчого комітету Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області за № 44 від 27 червня 2022 року (а.с. 24), за значено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заочним рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 22листопада 2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, внаслідок чого малолітня дочка залишилася проживати з матір`ю.

Також у вищевказаному висновку зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, її донька ОСОБА_3 залишилася з бабусею ОСОБА_1 , і вони зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , де створені належні житлово-побутові умови, що підтверджується актом обстеження від 14 червня 2022 року. ОСОБА_2 є громадянином В`єтнаму, зареєстрований в АДРЕСА_2 , але фактично там не проживає, що підтверджується актом депутата про встановлення факту не проживання від 20 червня 2022 року. Неповнолітня дитина тимчасово влаштована до бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і у відповідній заяві ОСОБА_3 просила не залишати її з батьком.

Крім того, висновком органу опіки та піклування констатовано, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї доньки, не цікавиться її життям, фізичним та духовним розвитком, її навчанням, здоров`ям, підготовкою до самостійного життя, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. Дитина не отримує від батька подарунків ні на день народження, ні на інші свята. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

З огляду на вище перелічені обставини, орган опіки та піклування Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а у відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частинами другою та четвертою статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини і що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За правилами, визначеними ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та оцінки поданих позивачкою належних та допустимих доказів в їх сукупності, досліджених у судовому засіданні, а також беручи до уваги, що батько неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 байдужий до життя, здоров`я та розвитку своєї дитини, не спілкується та не зустрічається із нею, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає, суд доходить висновку, що відповідач свідомо, без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, а тому позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 166 СК України при задоволені позову щодо позбавлення батьківський прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами, визначеними ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини , що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, з урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, перера ховуючи аліменти на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Крім того, у відповідності із вимогами ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, -263 - 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (в називному відмінку ОСОБА_2 ), третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (в називному відмінку ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 (в називному відмінку ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , посвідка на постійне проживання НОМЕР_3 , видана 16 липня 2014 року 6301, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи аліменти на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягнути з ОСОБА_2 (в називному відмінку ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , посвідка на постійне проживання НОМЕР_3 , видана 16 липня 2014 року 6301, судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2022 року.

Суддя: М.О. Скляренко