Справа № 454/1935/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідачки, в позовній заяві вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба, а мама матері ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 . Заповітом від 25.10.2001р. ОСОБА_3 половину належного їй житлового будинку заповіла своїй дочці, а матері позивача ОСОБА_2 , другу половину будинку та все належне їй майно заповіла своїй дочці, а тітці позивача ОСОБА_4 , яка 08.11.2016р. подала у нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом належного її матері майна. Зазначає, що до складу спадщини баби входить земельна ділянка площею 1,67га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с. Бутини, Бутинської сільської ради, Сокальського району та належала їй згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ № 16785 від 26.05.1997р. В даний час позивач звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття у спадщину даної земельної ділянки, однак нотаріусом йому відмовлено у видач свідоцтва про право на спадщину покликаючись на те, що згідно Указу Президента України від 08.08.1995р. за №720 «Про порядок паювання земель, передачу у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідно районною державною адміністрацією. В свою чергу, сертифікат на спадкову земельну ділянку виданий та зареєстрований Бутинською сільською радою, а не Сокальською райдержадміністрацією, відповідно видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку неможливо. В зв`язку з чим нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку після смерті баби. Просить визнати за ним право на земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 ..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала в суд заяву, у якій вказує, що визнає позовні вимоги та не заперечує щодо задоволення позову, справу просить слухати у її відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Згідно копії актового запису про народження позивача ОСОБА_1 та свідоцтва про народження його матері ОСОБА_2 , встановлено, що позивач є онуком ОСОБА_3 ..

Відповідно до копії заповіту ОСОБА_3 від 25.10.2001р. встановлено, що половину належного їй житлового будинку вона заповіла своїй дочці, а матері позивача ОСОБА_2 , другу половину будинку та все належне їй майно заповіла своїй дочці, а тітці позивача ОСОБА_4 .

Згідно заяви ОСОБА_4 від 08.11.2016р., що подана у Сокальську державну нотаріальну контору, встановлено, що такою вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 ..

Відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №16785 від 26.05.1997р., що виданий Бутинською сільською радою, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 1,67га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Бутини, Бутинської сільської ради Сокальського району.

В свою чергу, оскільки сертифікат на спадкову земельну ділянку виданий Бутинською сільською радою, а не Сокальською райдержадміністрацією, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку з покликанням на Указ Президента України від 08.08.1995р. за №720 «Про порядок паювання земель, передачу у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а також згідно до ст. 1265 ЦК України позивач є спадкоємцем майна баби за законом, відповідно він має право на спадкування вказаної земельної ділянки після її смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку площею 1,67га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Бутини, Бутинської сільської ради, Сокальського району, згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №16785 від 26.05.1997р., в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: с.Бутини, Червоноградський район, Львівська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: с.Бутини, Червоноградський район, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович