Справа №:755/7678/22
Провадження №: 4-с/755/101/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 18.08.2022 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022, цивільну справу № 755/7678/22 передано на розгляд головуючій судді Виниченко Л.М.

Вивчивши матеріали скарги встановлено, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

За заявленими вимогами скаржник просить зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) врахувати надані заявником квитанції про сплату аліментів відповідно до виконавчого листа № 2-627/10 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 .

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як убачається зі змісту скарги, підставою для звернення до суду зі скаргою є неврахування державним виконавцем при складенні розрахунку заборгованості по аліментам наданих боржником квитанцій про сплату аліментів, які не містять призначення платежу.

При цьому, у поданій скарзі представник заявника зазначає, що попередньо вчинялися дії пов`язані з проведенням взаєморозрахунків у виконавчому провадженні, зокрема 10.08.2021 представником заявника особисто у приміщенні Дніпровського ВДВС у м. Києві отримано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, натомість будь якої письмової відповіді щодо підстав не зарахування аліментів на суму, що підтверджується доказами наявними у ОСОБА_1 надано не було. В подальшому 23.12.2021 додатково надіслано на адресу Дніпровського відділу ДВС заяву про уточнення розрахунків у виконавчому провадженні та 16 лютого 2022 року отримано письмовий розрахунок заборгованості за відсутності будь якого пояснення щодо неврахування наданих квитанцій, хоча в заяві від 23.12.2021 на адресу Дніпровського відділу ДВС ставилося питання щодо підстав не врахування оплати аліментів за квитанціями без призначення платежу. 11 січня 2022 року Дніпровському відділу ДВС направлено адвокатський запит щодо розгляду заяви від 23.12.2021, проте будь якої відповіді на запит не отримано. 27 липня 2022 року на адресу Дніпровського відділу ДВС повторно направлено адвокатський запит з проханням інформувати про результати розгляду заяви від 23.12.2021 та запиту від 11.01.2022, проте відповіді на питання щодо підстав не врахування доказів про сплату аліментів ОСОБА_1 не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що про порушення своїх прав, як боржника у виконавчому провадженні, заявнику ОСОБА_1 стало відомо безпосередньо 10.08.2021 після отримання його представником в приміщенні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та в подальшому, після надіслання державному виконавцю заяви про уточнення розрахунків, отримання від відділу виконавчої служби 16.02.2022 письмового розрахунку заборгованості, що, як зазначає скаржник, був складений без врахування поданих ОСОБА_1 квитанцій про сплату аліментів, а тому, беручи до уваги положення ст. 449 ЦПК України, останнім днем звернення до суду зі скаргою на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) є 26.02.2022 року включно. Натомість скарга подана до суду 22.08.2022.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заява про поновлення пропущеного процесуального строку представником заявника до суду разом зі скаргою не подавалася та в скарзі не наведено причин поважності пропуску встановленого законом строку для звернення до суду зі скаргою.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2022 винесеній по справі № 2610/16140/2012 зазначив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У постанові від 07.07.2022 по справі № 712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Нормою ч. 2 ст. 126 ЦПК України визначено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скарга ОСОБА_1 подана до суду з пропуском процесуального строку для подання до суду скарги на дії державного виконавця без подачі заяви про поновлення такого строку, скарга підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із пропущенням визначеного ст. 449 ЦПК України строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 126, 353, 354, 449 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що залишення скарги без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду на загальних підставах з дотриманням вимог процесуального закону.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 23 серпня 2022 року.

Суддя