Ухвала

29 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 761/33089/20

провадження № 61-8292ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Тананакіна Олександра Валерійовича як представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХХІЛС ВЕСТА», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська Кароліна Сергіївна, про визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Тананакін О. В. як представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 серпня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року (повний текст якої складено 26 липня 2022 року) у вищевказаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки як на підставу скасування судових рішень заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

За правилами пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Диспозиція вищевказаної норми процесуального закону передбачає, що крім іншого заявнику необхідно вказувати норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Отже, посилаючись на підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник не зазначає норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

Для усунення вказаного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Тананакіна Олександра Валерійовича як представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев