Справа № 242/5294/21
Провадження № 4-с/242/14/22
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
07 вересня 2022 р. Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Уварові М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Комунального підприємства «Комунальник м.Селидове» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: державний виконавець Селидівський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Петренко Олеся Сергіївна, боржник ОСОБА_1 ,-
в с т а н о в и в:
Скарга вмотивована тим, що державний виконавець не виконав всі необхідні виконавчі дії, передбачені ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання виконавчого документу у зазначеному виконавчому провадженні, в тому числі, державним виконавцем не направлено запитів до відповідних установ з метою виявлення у боржника цінних паперів, вкладів, майна за місцем проживання, іншого рухомого майна, що свідчить про те, що державним виконавцем всупереч положень ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» не вжито усіх можливих заходів для фактичного виконання рішення суду, і всупереч вказаних обставин і вимог Закону «Про виконавче провадження», 08.08.2022 р. державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.
Тому заявник просить визнати постанову заступника начальника Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Петренко О.С. від 08. 08. 2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірною та скасувати її, зобов`язати заступника начальника Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Петренко О. С. поновити порушене право КП «КОМУНАЛЬНИК М. СЕЛИДОВЕ» шляхом продовження виконавчих дій щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КП «КОМУНАЛЬНИК М. СЕЛИДОВЕ».
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
Відповідно до судового наказу від 08 листопада 2021 року по справі № 242/5294/21 провадження № 2-н/242/862/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Комунальник м. Селидове» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг по вивозу твердих побутових відходів у розмірі 1238,64 грн.. 64 коп. та судовий збір у розмірі 227,00 грн. Судовий наказ набрав законної сили 04. 01. 2022 року.
Старшим державним виконавцем Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Банул А.П. 21.01.2022 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68234045 якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь КП "Комунальник м. Селидове", заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг по вивозу твердих побутових відходів у розмірі 1238,64 грн. та судовий збір в розмірі 227,00 грн.
10. 02. 2022 р. винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП № 68234045. Підстава винесення такої постанови - встановлення факту, що боржник має відкриті розрахункові рахунки.
26.08.2022 р. стягувачем було отримано постанову заступника начальника Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Петренко О.С. від 08. 08. 2022 р. про повернення виконавчого документа стягувачу за ВП № 68234045. В обґрунтування такого рішення було зазначено, що «Майна, в рахунок погашення боргу не виявлено» та ураховуючи викладене, керуючись п. 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», було постановлено виконавчий документ - судовий наказ № 242/5294/21 виданий 11.01.2022 р. повернути стягувачу. Такий висновок не відповідає дійсності та спростовується матеріалами виконавчого провадження.
Так, майно боржника було виявлено та було накладено арешт на кошти боржника, про що свідчить постанова про арешт коштів боржника від 10. 02. 2022 р., яка діє та не скасована, а у оскаржуваній постанові зазначено, що «Майна, в рахунок погашення боргу не виявлено», отже такий висновок не відповідає дійсності та спростовується матеріалами виконавчого провадження.
Також, як вбачається з відповіді на запит №: 131747017 від 21.01.2022 13:10 до Державної фіскальної служби України боржник отримує дохід за ознакою 195 (надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду суборенду, емфітевзис та дохід від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис згідно пунктом 170.1 статті 170 розділу IV Кодексу (підпункт 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу).
Як вбачається з витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 68234045, державною виконавчою службою не було в повному обсязі з`ясовано щодо майна боржника, відсутні запити до відповідних органів для отримання відомостей про наявність у боржника нерухомого майна та земельних ділянок тощо. В період з 10. 02. 2022 року по 08. 08. 2022 року ніяких виконавчих дій не здійснювалось, після чого було ухвалено постанову про повернення виконавчого документа.
Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Статтею 37 Закону «Про виконавче провадження» - передбачено виключно всі підстави для повернення виконавчого документу стягувачу, зокрема, п.2 ч.1 передбачено, що виконавчий документ може бути повернуто стягувачу, у разі якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Згідно із ч.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт. Згідно ч. 4 - про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.
В постанові про повернення виконавчого документа (яка оскаржується) зазначено, що майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, за боржником відсутнє.
У мотивувальної частині постанови відсутні будь-які відомості про виклик боржника, про вжиття заходів по виявленню та перевірці його місця зареєстрованого та фактичного проживання, про вихід державного виконавця за місцем проживання боржника з метою виявлення майна. Також, відсутнє посилання на акт відповідно до положень ч.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».
Суд погоджується з заявником у тому, що виконавцем у межах даного виконавчого провадження не вжито всі передбачені законом «Про виконавче провадження» виконавчі дії та процесуальні заходи, направленні на виконання рішення суду, зокрема щодо виявлення належного йому майна, щодо виявлення місця знаходження самого боржника, щодо вжиття до боржника будь-яких передбачених законом заходів, в тому числі примусу, запитів щодо отримання інформації про боржника і майно, в тому числі конфіденційної, крім того, не використане право на звернення до суду з відповідними заявами та поданнями (передбаченими законом).
При таких обставинах суд вважає, що державний виконавець передчасно дійшов висновку про відсутність у боржника будь-якого майна, на яке може бути звернуто стягнення на виконання рішення суду, і винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу з підстави, передбаченої у пункті 2 ст. 37 Закону було поспішним, передчасним і необґрунтованим.
Даною постановою порушено права стягувача на належне, своєчасне і ефективне виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.
Згідно ст. 449 ЦПК України встановлено строк для оскарження дій, бездіяльності і рішень державного виконавця під час виконання судового рішення - 10 днів.
Заявник копію постанови отримав 26.08.2022 р. До суду із скаргою звернувся 01.09.2022 р.
Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Таким чином, вказані дії державного виконавця, пов`язані з поверненням виконавчого документу, визнаються неправомірними, вказана постанова як незаконна і неправомірна підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 447,450, 451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд
Скаргу задовольнити.
Визнати постанову заступника начальника Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Петренко Олесі Сергіївни від 08. 08. 2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженні № 68234045 неправомірною та скасувати її.
Зобов`язати заступника начальника Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Петренко Олесю Сергіївну поновити порушене право КП «КОМУНАЛЬНИК М. СЕЛИДОВЕ» шляхом продовження виконавчих дій щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КП «КОМУНАЛЬНИК М. СЕЛИДОВЕ».
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя