Справа № 212/9769/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

22 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., за відсутності сторін, без фіксування судового провадження за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

ОСОБА_1 був прийнятий на посаду касира пункту надання фінансових послуг Філії №2 ТОВ «НоваПей» з 22 березня 2021 року на підставі наказу № 1028-к від 19 березня 2021 року. Відповідно до вимог ст. 135-1 КЗпП України з відповідачем під час прийому на роботу був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 22.03.2021 року відповідач був ознайомлений з посадовою інструкцією касира ПНФП Філії № 2 ТОВ «НоваПей». Перебуваючи на посаді касира ПНФП ОСОБА_1 виконував обов`язки старшого касира та здійснював касові операції в пункті надання фінансових послуг № 22251 (смт. Пісочин, вул. Надточіївська, 2 Харківський район Харківська область). 31.08.2021 ОСОБА_1 прийняв зміну старшого касира (касу ПНФП) без розбіжностей від ОСОБА_2 . Станом на 22 вересня 1011 року роль старшого касира в ПНФП №22251. 22.09.2021 в ПНФП №22251 ТОВ «НоваПей» було проведено інвентаризацію наявних коштів, безпосереднє обслуговування яких згідно з посадовими обов`язками здійснював ОСОБА_1 за результатами інвернатиризації був складений Акт від 22.09.2021 в якому зафіксована нестача коштів в розмірі 87921,00 грн.

Відповідно до наказу № 3500-к, від 07.10.2021 року, відповідача було звільнено з посади 07 жовтня 2021 року у зв`язку зі втратою довір`я згідно з п.2 ст.41 КЗпП України, але після звільнення Відповідач не відшкодував завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 87921,00, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань, а також відзив на позов відповідач до суду не надав.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи, у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу № 1028-к від 19.03.2021 року, ОСОБА_1 був прийнятий на посаду касир пункту надання фінансових послуг філії №2 ТОВ «НоваПей» з 22 березня 2021 року на основне місце роботи на умовах неповного робочого часу (20 годин на тиждень згідно графіку змінності), з погодинною оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу та з випробувальним терміном до трьох місяців.

22.03.2022 року між ТОВ «НоваПей» та ОСОБА_1 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого останній прийняв на себе повну матеріальну відповідальність з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей (а. с. 9).

Також, 22.03.2022 року ОСОБА_1 був ознайомлений з посадовою інструкцією начальника ПНФП Філії № 2.

Крім того, як вказує позивач, всі касові працівники безпосередньо обслуговують грошові кошти позивача та є матеріально відповідальними особами за отримані кошти в залежності від функціоналу (старший касир/касир).

Згідно реєстру підсумків операцій з готівкою ОСОБА_1 протягом 22.09.2021 року прийняв 652094,00 грн. та видав 417970,00 грн.

31.08.2021 року о 8 год. 43 хв. в ПНФП № 22251 ТОВ «НоваПей (смт. Пісочин, вул. Надточіївська, 2 Харківський район Харківська область) було проведено інвентаризацію наявних коштів, що обліковуються на робочому місці касира ОСОБА_1 , за результатами якої був складений Акт про результати інвентаризації наявних коштів, від 31.08.2021 року.

Зі змісту вказаного Акту, згідно облікових даних залишок коштів в касі ОСОБА_1 станом на 31.08.2021 становив 267188,20

Також, відповідно до вказаного акту, було зафіксовано підсумок фактичної наявності 449234,20 грн., у зв`язку з чим нестача коштів склала 87921,00 грн.

Зі змісту вказаного Акту та доданих до нього пояснень ОСОБА_1 пояснив: «Причина не відома».

Відповідно до наказу № 3500-к від 07.10.2021 року, відповідача було звільнено з посади 07.10.2021 року у зв`язку зі втратою довір`я згідно з п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Проте, після звільнення ОСОБА_1 не відшкодував в повному обсязі завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 87921,00 грн.

Згідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

У відповідності до положень ст. 135-1 КЗпП, письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей.

Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

ОСОБА_1 є матеріально відповідальною особою, з яким позивач у відповідності до ст. 135-1 КЗпП, 22.03.2021 року уклав Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Відповідно до п. п. а) та б) ст. 1 Договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного між Позивачем та Відповідачами, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввіренних йому матеріальних цінностей; зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих йому на збереження матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей.

Згідно до п. 2.1.17 посадової інструкції начальника ПНФП, начальник ПНФП підписує прибуткові касові документи та видаткові касові документи відразу після одержання або видачі по них готівки.

Відповідно до ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Згідно з п. 46 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління НБУ 29.12.2017 за № 148, у разі виявлення під час інвентаризації нестачі або надлишку цінностей у касі в акті зазначається сума нестачі або надлишку і з`ясовуються обставини їх виникнення. Акт інвентаризації каси складається у двох примірниках і підписується членами інвентаризаційної комісії та матеріально відповідальною особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи викладене вище, проаналізувавши позовні вимоги, підстави, на яких вони ґрунтується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «НоваПей» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником, є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Витрати позивача по сплаті судового збору у справі становлять 2270,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 22 ЦК України, ст. ст. 130, 134 136 КЗпП України, ст. ст. 4, 76, 81, 141, 142, 280 284, 353 354, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» суму матеріальної шкоди у розмірі 87921 (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей», код ЄДРПОУ 38324133, адреса: 03026, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, оф. 1304).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 22 серпня 2022 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт