Дата документу 30.08.2022
Справа № 334/2004/22
Провадження № 2/334/2105/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Мацуховій А.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець Ольга Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з березня 1999 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 . в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовна заява мотивована наступним. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.01.2015, виданим Міським відділом ДРАЦС PC ЗМУЮ, актовий запис № 547. ОСОБА_3 була тещею ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Право власності на вказану квартиру належало спадкодавцю на підставі двох договорів, а саме: Одна частина квартири - на підставі Договору купівлі-продажу від 16.01.1999 року, зареєстрованого Запорізькою товарною біржою «Тітан-Інвест» за реєстраційним № Н-2986 та зареєстрованим у ЗМ БТІ за № 35360 у книзі № 191 від 15.01.1999. Друга частина квартири на підставі Договору дарування від 14.04.2009 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким О.Д., зареєстрованим у реєстрі за № 857.

Рідною донькою померлої ОСОБА_5 , є відповідач по справі - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_3 від 14 березня 1963 року.

ОСОБА_7 внаслідок укладення шлюбу 10.10.1984 року змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 виданим Ленінським відділом РАЦС 10.10.1984 року.

Вказаний шлюб було розірвано - 03.11.1987 року, про що свідчить напис на свідоцтві про укладення шлюбу.

В подальшому 26.02.1998 внаслідок укладення шлюбу із ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_9 , змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 ».

Після одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , між ОСОБА_1 та тещею ОСОБА_3 , склались добрі та дружні відносини. Позивач постійно спілкувався із спадкодавцем, допомагав їй, опікувався її здоров`ям і добробутом. ОСОБА_3 відносилась до позивача, як до рідного сина, а він у свою чергу, вважав її за свою другу матір.

16.01.1999 року покупцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спільну сумісну власність з метою проживання сім`ї, було придбано квартиру АДРЕСА_2 .

Усі особові рахунки по оплаті комунальних послуг у квартирі були оформлені на позивача ОСОБА_1 і їм же оплачувались.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вважав тещу ОСОБА_3 членом своєї сім`ї та рідною людиною, служить також укладений між ними 14.04.2009 року договір дарування.

За вказаним договором ОСОБА_1 подарував належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 тещі ОСОБА_3 .

Не дивлячись на перехід права власності на вказане майно одноосібно до ОСОБА_3 , вона і позивач ОСОБА_1 продовжили проживати у вказаній квартирі, як члени однієї сім`ї, мали спільний бюджет ( ОСОБА_3 фактично перебувала на утриманні зятя), були об`єднані спільним побутом та зобов`язанням дбати одне про одного. Також в процесі спільного проживання за спільні кошти сім`ї у квартирі було зроблено ремонт, замінено сантехніку, встановлено нові вікна, двері.

До самої смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із спадкодавцем, дбав про неї, як про рідну маги, утримував, доглядав, лікував.

Із довідки виданої інспектором відділу реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району УДРФО від 21.12.2021 № 04-28/4-6194 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , в 1999 року по теперішній час.

ОСОБА_2 з вересня 2008 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , та інколи за власним бажанням проживала саме за адресою реєстрації. Такі обставини мали місце і на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 .. Тобто, ОСОБА_2 станом на січень 2015 року не проживала за адресою АДРЕСА_1 , та не була зареєстрована у вказаній квартирі.

ОСОБА_3 відповідно до штампу у паспорті перебувала у шлюбі із ОСОБА_11 , який помер в 2011 році, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, нового шлюбу не укладала.

Оскільки ОСОБА_3 не має інших, окрім доньки ОСОБА_2 спадкоємців першої четвертої черги і відповідач, є такою, що не прийняла спадщину, оскільки як відомо позивачу, не зверталась в установленому законом порядку із заявою про її прийняття, право на спадкування після смерті ОСОБА_3 переходить до позивача як до спадкоємця четвертої черги.

ОСОБА_1 на час смерчі спадкодавця постійно проживав із нею та не відмовився від прийняття спадщини, є таким, що прийняв її в силу положень ст. 1268 ЦК України.

22 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_12 .

На підставі заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 146/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3

30.12.2021 року за № 1039/02-31 приватним нотаріусом Єдемською-Фастовець О.О. було прийнято постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою було відмовлено ОСОБА_1 як спадкоємцю 4 черги у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Причиною для відмови у вчиненні нотаріальної дії було те, що визначення та захист прав осіб четвертої черги спадкування здійснюється судом на підставі рішення про визнання позивача спадкоємцем 4 черги та встановлення факту спільного проживання.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі.

Приватний нотаріус Єдемська-Фастовець О.О. у судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи та просила суд розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла теща позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.01.2015, виданим Міським відділом ДРАЦС PC ЗМУЮ, актовий запис № 547 (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Право власності на вказану квартиру належало спадкодавцю на підставі двох договорів, а саме: Одна частина квартири - на підставі Договору купівлі-продажу від 16.01.1999 року, зареєстрованого Запорізькою товарною біржою «Тітан-Інвест» за реєстраційним № Н-2986 та зареєстрованим у ЗМ БТІ за № 35360 у книзі № 191 від 15.01.1999. Друга частина квартири на підставі Договору дарування від 14.04.2009 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким О.Д., зареєстрованим у реєстрі за № 857 (а.с.20-24).

Рідною донькою померлої ОСОБА_5 , є відповідач по справі - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_3 від 14 березня 1963 року (а.с.25).

ОСОБА_7 внаслідок укладення шлюбу 10.10.1984 року змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 виданим Ленінським відділом РАЦС 10.10.1984 року (а.с.26).

Вказаний шлюб було розірвано - 03.11.1987 року, про що свідчить напис на свідоцтві про укладення шлюбу.

В подальшому 26.02.1998 внаслідок укладення шлюбу із ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_9 , змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.27).

Після одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , між ОСОБА_1 та тещею ОСОБА_3 , склались добрі та дружні відносини. Позивач постійно спілкувався із спадкодавцем, допомагав їй, опікувався її здоров`ям і добробутом. ОСОБА_3 відносилась до позивача, як до рідного сина, а він у свою чергу, вважав її за свою другу матір.

16.01.1999 року покупцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спільну сумісну власність з метою проживання сім`ї, було придбано квартиру АДРЕСА_2 .

Усі особові рахунки по оплаті комунальних послуг у квартирі були оформлені на позивача ОСОБА_1 і їм же оплачувались.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вважав тещу ОСОБА_3 членом своєї сім`ї та рідною людиною, служить також укладений між ними 14.04.2009 року договір дарування.

За вказаним договором ОСОБА_1 подарував належну йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 тещі ОСОБА_3 .

Не дивлячись на перехід права власності на вказане майно одноосібно до ОСОБА_3 , вона і позивач ОСОБА_1 продовжили проживати у вказаній квартирі, як члени однієї сім`ї, мали спільний бюджет ( ОСОБА_3 фактично перебувала на утриманні зятя), були об`єднані спільним побутом та зобов`язанням дбати одне про одного. Також в процесі спільного проживання за спільні кошти сім`ї у квартирі було зроблено ремонт, замінено сантехніку, встановлено нові вікна, двері.

До самої смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із спадкодавцем, дбав про неї, як про рідну маги, утримував, доглядав, лікував.

Із довідки виданої інспектором відділу реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району УДРФО від 21.12.2021 № 04-28/4-6194 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , в 1999 року по теперішній час (а.с.34).

ОСОБА_2 з вересня 2008 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , та інколи за власним бажанням проживала саме за адресою реєстрації. Такі обставини мали місце і на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 .. Тобто, ОСОБА_2 станом на січень 2015 року не проживала за адресою АДРЕСА_1 , та не була зареєстрована у вказаній квартирі, що підтверджується копією паспорту (а.с.17).

ОСОБА_3 відповідно до штампу у паспорті перебувала у шлюбі із ОСОБА_11 , який помер в 2011 році, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, нового шлюбу не укладала (а.с.18).

ОСОБА_1 на час смерчі спадкодавця постійно проживав із нею та не відмовився від прийняття спадщини, є таким, що прийняв її в силу положень ст. 1268 ЦК України.

22 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_12 .

На підставі заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 146/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3

30.12.2021 року за № 1039/02-31 приватним нотаріусом Єдемською-Фастовець О.О. було прийнято постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою було відмовлено ОСОБА_1 як спадкоємцю 4 черги у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Причиною для відмови у вчиненні нотаріальної дії було те, що визначення та захист прав осіб четвертої черги спадкування здійснюється судом на підставі рішення про визнання позивача спадкоємцем 4 черги та встановлення факту спільного проживання (а.с.35).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.

Встановлено, що ОСОБА_3 не має інших спадкоємців, окрім доньки ОСОБА_2 , яка не зверталась в установленому законом порядку із заявою про її прийняття, право на спадкування після смерті ОСОБА_3 . Інших спадкоємців першої черги не має.

За наявністю того, що позивач є особою, який постійно проживав зі спадкодавцем йому переходить право для звернення за прийняттям спадщини, як до спадкоємця четвертої черги.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідачка ОСОБА_2 не бажає оформлювати право на спадщину після смерті матері.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 прийняв спадщину, однак не може зареєструвати спадкове майно та у повній мірі реалізувати свої права, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець Ольга Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2022 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.