Справа № 2-7099/2010
Номер провадження № 6/521/34/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року Малиновський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Роїк Д.Я.

при секретарі судового засідання Коновалової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» з заявою про видачу дублікати виконавчого листа та про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на наступні обставини.

На виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2010 року у цивільній справі №2-7099/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №2066-н у загальному розмірі 416 318 (чотириста шістнадцять тисяч триста вісімнадцять) гривень 50 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» судові витрати у розмірі по 910 (дев`ятсот десять) гривень з кожного, на загальну суму 1820 гривень.

На виконання даного рішення Банку видано два оригінали виконавчих листів. Вказані виконавчі листи Банком пред`явлено до виконання до виконавчої служби для примусового виконання рішення.

29.07.2015 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48279158. Надалі банк не отримував жодних відомостей щодо вжитих заходів виконавчої службою задля примусового виконання вказаних виконавчих листів.

З інформації наданої Другим Приморським ВДВС від 27.04.2021 року, що 16.02.1016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48279158 на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону 1999 року) та направлено матеріали до іншого відділу ДВС. Надати більш детальну інформацію не вбачається за можливе оскільки у зв`язку зі знищенням копій виконавчого провадження та реєстру поштових відправлень відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №22745/5.

У зв`язку з тим, що оригінал виконавчого листа №2-7099/10 не перебуває на виконанні у Другого Приморським ВДВС та згідно даних в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості, Банк вважає що оригінал виконавчого листа втрачено при пересиланні до іншого відділу ДВС.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином.

Згідно вимог ч. 3ст. 433 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, неявка осіб, що беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянув матеріали заяви, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2010 року у цивільній справі №2-7099/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №2066-н у загальному розмірі 416 318 (чотириста шістнадцять тисяч триста вісімнадцять) гривень 50 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» судові витрати у розмірі по 910 (дев`ятсот десять) гривень з кожного, на загальну суму 1820 гривень.

Як вбачається з листа від 27.04.2021 року, наданого Другим Приморським ВДВС в м. Одесі ПМУЮ (м. Одеса), 16.02.1016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48279158 на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону 1999 року) та направлено матеріали до іншого відділу ДВС. Надати більш детальну інформацію не вбачається за можливе, оскільки у зв`язку зі знищенням копій виконавчого провадження та реєстру поштових відправлень відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №22745/5.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року витребувано від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію стосовно виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа №2-7099/10 від 01.08.2011 Малиновського районного суду м. Одеси.

З відповіді наданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що надійшла до суду 18.01.2022 року (вхід.№2874) вбачається наступне.

Згідно відомостей з АСВП на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №52681379 з примусового виконання виконавчого листа №2-7099/10 від 01.08.2011 Малиновського районного суду м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Держаний ощадний банк України» у сумі 417 228, 50 грн.

Державним виконавцем керуючись ст. 3,4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 23.10.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем керуючись пунктом 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» 28.06.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Надати матеріали виконавчого провадження не виявляється можливим оскільки вони знищені відповідно до п. 2 IX Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд наголошує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі№ 922/6111/15та від 21.01.2019 у справі№916/215/15-г).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11(провадження № 14-308цс19, ЄДРСРУ № 86566261 ) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачом і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

З заяви також вбачається, що заявник з моменту відкриття виконавчого провадження не вчиняв дій направлених на з`ясування питання, щодо ходу примусового виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2010 року у справі № 2-7099/2010.

Однак, жодних доказів на підтвердження втрати виконавчих листів банком не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Окрім того, ч. 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, жодних поважних причин пропуску такого строку заявником не зазначено. При цьому, суд звертає увагу, що заявник зазначає, що оригінали виконавчих листів було втрачено під час пересилання виконавчих листів з одного відділу ДВС до іншого, проте згідно з доказів доданих до заяви, вбачається, що Другим Приморським ВДВС в м. Одесі ПМУЮ (м. Одеса) направлено до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого листа з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2010 року у справі № 2-7099/2010, та таких виконавчий лист отримано останнім.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» з заявою про видачу дублікати виконавчого листа та про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до викладеного та керуючись ст.ст.260, 261, 433, п.17.4 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» з заявою про видачу дублікати виконавчого листа та про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складеного повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Д.Я.Роїк