КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року м. Київ

Справа №753/24247/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/8928/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Колесника О.М. 26 травня 2022 року у м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних,

В С Т А Н О В И В

В листопаді2021 року представник АТ «Універсал Банк» звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суму інфляційних втрат - 53228 грн та 3% річних - 6477,21 грн.

В обґрунтування позовних вимоги позивач посилався на те, що 20 лютого 2008 року між сторонами були укладені: два кредитних договори № 057-2008-324 та № 057-2008-325, за умовами яких ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 69462 долари США та 112503 доларів США на умовах повернення зі сплатою процентів за користування кредитом та два договори поруки № 057-2008-324 та № 057-2008325, за якими ОСОБА_2 зобов`язався солідарно відповідати за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2012 року у справі №02/2-2730/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 057-2008-324 в розмірі 631287,81 грн та заборгованість за кредитним договором № 057-2008-325 в розмірі 1026284,65 грн, вказане рішення перебуває на примусовому виконанні і залишається не виконаним. Тому на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України позивач просить про компенсацію понесених інфляційних втрат та 3% річних.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних - задоволено.

Стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» суму інфляційних втрат - 53228 грн, 3% річних - 6477,21 грн, а всього 11800,01 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн по 1135,00 грн з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів.

Виходячи з розміру простроченої суми заборгованості, що становить 1659392,46 грн, 3% річних за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року складає 6477,21 грн, інфляційні втрати складають 5322,80 грн.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК судом покладено на відповідачів. А саме суд вказав, що з відповідачів підлягає солідарному стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн.

Не погодились із вказаним рішення суду відповідачі, їх представником - адвокатом Якобчук О.М. подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, так як має місце неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Відповідачі зазначають, що в ході виконавчого провадження, а саме 15 червня 2018 року відбулась передача іпотечного майна - квартири стягувачу. Таким чином, позивач реалізував соє право та задовольнив вимоги за рахунок набуття права власності на майно в повному обсязі. А тому відповідачі вважають відсутніми підстави для стягнення з них компенсаційних виплат. Крім того, вказують що це питання вже було предметом розгляду у справі № 753/21595/20, де рішенням суду було відмовлено у задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2020 року, а тому вказують про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Вказані обставини не були предметом розгляду суду першої інстанції, оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження разом з позовною заявою була отримана ними 03 травня 2022 року, тобто в час коли в країні вже був запроваджений воєнний стан, тобто у них була відсутня можливості на подання відзиву на позовну заяву.

Також відповідачі не погоджуються з рішенням суду в частині вирішення судових витрат. Вказуючи на те, що ОСОБА_2 є звільненим від сплати судового збору як особа з інвалідністю ІІ групи.

На підставі викладеного, відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Позивач правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

По суті спірних правовідносин апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі №02/2-2730/12 від 26 січня 2012 року за позовом ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» 631287, 81 грн заборгованості за кредитним договором №057-2008-324 від 20 лютого 2008 року, 1026284,65 грн заборгованості за кредитним договором №057-2008-325 від 20 лютого 2008 року, 1700,00 грн судового збору, 120, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 1659392,46 грн ( а.с.7-9).

Даним рішенням встановлено, що 20 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», з однієї сторони та ОСОБА_1 , з другої сторони було укладено кредитний договір №057-2008-324 відповідно до якого кредитор зобов'язався надати позичальнику кошти в сумі 69462 доларів США, а позичальник зобов'язалась прийняти кошти та повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 12,45 % річних. Сума кредиту в еквіваленті за курсом НБУ складала 350783, 10 грн.

20 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», з однієї сторони та ОСОБА_1 , з другої сторони було укладено кредитний договір №057-2008-325 відповідно до якого кредитор зобов'язався надати, а позичальник зобов'язалась прийняти грошові кошти в сумі 112503, 00 доларів США та повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 13,45 % річних. Сума кредиту в еквіваленті до національної валюти складала 568140,15 грн.

Згідно із договором поруки №057-2008-324-Р від 20 лютого 2008 року поручитель, ОСОБА_2 зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх зобов'язань перед кредитром, що виникли з кредитного договору №057-2008-324 від 20 лютого 2008 року, зокрема щодо суми основного договору - 69462,00 долари США.

Згідно із договором поруки №057-2008-325-Р від 20 лютого 2008 року ОСОБА_2 зобов`язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору №057-2008-325 від 20 лютого 2008 року, зокрема щодо суми основного договору - 112503 долари США.

Матеріали даної справи містять копії кредитного договору та договору поруки №057-2008-324 (а.с.10-18).

Відповідно до розрахунку наведеного в позовні заяві та окремо, позивачем поставлена вимога про стягнення інфляційних втрат - 53228 грн та 3% річних - 6477,21 грн розрахованих за прострочення грошового зобов`язання за кредитним договором та договором поруки №057-2008-324 від 20 лютого 2008 року; період прострочення грошового зобов`язання визначений позивачем з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року, а суми для розрахунку визначені: за період з 01 жовтня 2018 року по 07 лютого 2019 року 71944,98 грн та за період з 07 лютого 2019 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 71897,79 грн (а.с.4,26).

До апеляційної скарги відповідачами на підтвердження доводів апеляційної скарги долучені документи з яких вбачається наступне.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року у справі № 753/21595/20 позовні вимоги за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань - залишено без задоволення (а.с.61-63).

Даним рішенням суду також встановлені обставини укладення 20 лютого 2008 року: кредитних договорів №057-2008-324, №057-2008-325 (між банком та ОСОБА_1 ) та договорів поруки №057-2008-324, №057-2008-325 (між банком та ОСОБА_2 ).

В рішенні зазначено, що позивач просив про стягнення заборгованості, втрат від інфляційних процесів та 3% річних на суму 70963,63 грн, зазначено суму до стягнення згідно до рішення суду в розмірі 631287,81 грн, вказано про те, що за рішенням суду сплачено за період з 26 січня 2012 року по 31 жовтня 2020 року 559390,02 грн. Станом на 18 листопада 2020 року залишок суми стягнення складає 71897,79 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості долученого до позовної заяви про стягнення заборгованості, втрат від інфляційних процесів та 3% річних на суму 85420, 63 грн, зазначено суму до стягнення згідно рішення суду в розмірі 1026284,65 грн, та вказано про те, що за рішенням суду сплачено за період з 26 січня 2012 року по 22 червня 2018 року - 1026284,65 грн. Станом на 18 листопада 2020 року залишок суми стягнення складає 85420, 63 грн.

Крім цього, рішенням суду встановлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №165638547 щодо кв. АДРЕСА_1 , 15 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. зареєстровано право приватної власності на квартиру за ПАТ «Універсал Банк».

З Постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30 травня 2018 року ВП № 36960066 вбачається, що в ході виконання виконавчого листа №2-2730/12 виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 1659392,46 грн, у рахунок часткового погашення заборгованості в розмірі 1635900,00 грн передано стягувачу майно боржника ОСОБА_2 , а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.69-70).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, вбачається, що 15 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. за ПАТ «Універсал Банк» зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , що була передана в іпотеку ОСОБА_2 (а.с.71).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст.611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В порядку п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

В порядку ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 255, 257 цього Кодексу.

З наведених обставин даної справи вбачається, що між сторонами існували правовідносини, що виникли з кредитних договорів та договорів поруки, укладених 20 лютого 2008 року за № 057-2008-324 та № 057-2008-325.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі №02/2-2730/12 від 26 січня 2012 року стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача 631287,81 грн заборгованості за кредитним договором №057-2008-324, та 1026284,65 грн заборгованості за кредитним договором №057-2008-325. Тобто сума заборгованості за кредитними договорами була визначена судом у національній валюті, в загальному розмірі 1657571,91 грн, також судом встановлений солідарний обов`язок відповідачів. Вказане рішення також свідчить про те, що позивачем було реалізовано право дострокової вимоги на повернення всієї суми заборгованості.

За загальним правилом зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення.

В рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року у справі №753/21595/20 зазначено, що позивач просив про стягнення заборгованості, втрат від інфляційних процесів та 3% річних станом на 18 листопада 2020 року, які були розраховані виходячи з наявності неповного виконання рішення на суму 71897,79 грн та на суму 85420,63 грн. Цим рішенням також встановлені обставини звернення стягнення на майно боржника, що відбулось 15 червня 2018 року.

В даній справі позивач вказує на наявність невиконаного рішення суду (рішення у справі №02/2-2730/12 від 26 січня 2012 року), не зазначаючи про звернення стягнення на майно боржника, проте вказуючи суму простроченої заборгованості в розмірі 71944,98 грн за період з 01 жовтня 2018 року по 07 лютого 2019 року та суму в розмірі 71897,79 грн за період з 07 лютого 2019 року по 30 вересня 2021 року, просить про стягнення компенсаційних втрат за ч. 2 ст. 625 ЦК України за вказаний період, тобто з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року на суму невиконаного грошового зобов`язання за кредитним договором і договором поруки за № 057-2008-324 в розмірі 71944,98 грн до 07 лютого 2019 року, а після цієї дати сума визначена позивачем в розмірі 71897,79 грн.

Таким чином, слід погодитись з доводами апеляційної скарги відповідачів про те, що позивач вже звертався з вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3% річних розрахованих за невиконання рішення суду на суму заборгованості, що виникла за кредитним договором і договором поруки за № 057-2008-324 в розмірі 71897,79 грн, яка була розрахована станом на 18 листопада 2020 року.

В даній справі позивачем визначений період з 01 жовтня 2018 року 30 вересня 2021 року.

Таким чином, враховуючи що є рішення суду, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд першої інстанції, на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, мав закрити провадження у справі в частині позовних вимог АТ«Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за період з 01 жовтня 2018 року по 18 листопада 2020 року.

Вирішуючи позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за період з 19 листопада 2020 року до визначеної позивачем у позовних вимогах дати 30 вересня 2021 року слід виходити з наступного.

Позивачем визначена сума невиконаного грошового зобов`язання відповідачів за кредитним договором і договором поруки за № 057-2008-324 в розмірі 71897,79 грн.

За рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі №02/2-2730/12 від 26 січня 2012 року за кредитним договором № 057-2008-324 сума заборгованості становить 631287,81 грн.

З Постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30 травня 2018 року ВП № 36960066 вбачається, що за рахунок майна боржника ОСОБА_2 відбулось часткове погашення заборгованості в розмірі 1635900,00 грн.

Позивачем при зверненні до суду, та в ході розгляду справи, не надано доказів на підтвердження того, що зарахування вказаних сум було проведено Банком після звернення стягнення на предмет іпотеки, за яким з договорів воно було проведено, тобто позивачем не доведено належними фінансовими документами наявність невиконаного грошового зобов`язання за кредитним договором і договором поруки за № 057-2008-324 на суму 71897,79 грн.

Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача сум інфляційних втрат та 3% річних на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України відсутні, а отже в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідачів знайшли своє підтвердження, проте апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, так як відповідачі просили про відмову у задоволенні позовних вимог, але в частині вирішення позовних вимог про стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за період з 01 жовтня 2018 року по 18 листопада 2020 року провадження у справі підлягає до закриття.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин справи, що призвело до невірного застосування норм матеріального і процесуального права та неправильного вирішення справи по суті. Тому апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Виходячи з положень ч.ч. 1,13 ст.141 ЦПК України, рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає перегляду і враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, відсутні і підстави для покладення на відповідачів понесених позивачем судових витрат. Натомість, оскільки апеляційна скарга відповідачів підлягає фактично задоволенню, так як із закриттям провадження у справі скасовується рішення суду першої інстанції про стягнення сум заборгованості за невиконання грошового зобов`язання, то компенсації за рахунок позивача підлягають всі понесені відповідачами судові витрати. В матеріалах справи наявна квитанція про сплату відповідачем ОСОБА_1 судового збору при зверненні з апеляційною скаргою на суму 1702,50 грн, а отже вказана сума судового збору підлягає стягненню з позивача на її користь. (а.с.52). Відповідач ОСОБА_2 , згідно з довідкою №031830 від 22 квітня 1998 року є особою з інвалідністю ІІ групи по зору безстроково, тобто звільнений від сплати судового збору (а.с.53). А отже на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України стягненню з позивача підлягають витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги особою, що звільнена від сплати судового збору в розмірі 1702,5 грн на користь Держави.

При зверненні з апеляційною скаргою представником відповідачів також подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу понесених у зв`язку з переглядом справи апеляційним судом на суму 8000,00 грн та додані копія договору про надання правової допомоги, опис робіт на суму 6000 грн та квитанції до прибуткового касового ордера від 15 червня 2022 року про сплату ОСОБА_1 6000 грн (а.с.73-75). Позивачем заперечення щодо сум витрат на правову допомогу в письмовій формі не висловлено. А отже враховуючи, що опис робіт та квитанція свідчить про здійснені витрати на суму 6000,00 грн, і іншої участі представника у справі, що розглядається в порядку письмового провадження не передбачається, стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає і сума понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за період з 01 жовтня 2018 року по 18 листопада 2020 року - закрити.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних за період з 19 листопада 2020 року по 30 вересня 2021 року - залишити без задоволення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1702,50 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь Держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1702,50 грн.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», код ЄРПОУ 21133352, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук