Справа №: 343/1262/22
Провадження №: 6/0343/16/22
У Х В А Л А

26 серпня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Долина Івано-Франківської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинський районний відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася в Долинський районний суд з заявою в якій просить:

скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , встановлене ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2013.

Заява мотивована тим, що 19 грудня 2013 року Долинський районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно виконавчого листа № 343/942/13- ц, виданого 15.08.2013 Долинським районним судом про стягнення з неї на користь ПАТ «Акцент Банк» боргу в сумі 58 152,37 грн. та судового наказу № 2-н-5394/2008, виданого 10.11.2008 Івано-Франківським м/с про стягнення з неї на користь ВАТ «Плюс Банк» боргу в сумі 4239,74 грн.

На її звернення від 13.06.2022 Долинським районним відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) надано інформацію про те, що згідно даних АСВП на виконанні перебували наступні виконавчі провадження, заборгованість по яких станом на сьогоднішній день не погашено, а саме:

Судовий наказ № 2н-5394 від 10.11.2008 на суму 4239,74 грн.

Виконавчий лист№ 343/942/13-ц від 15.08.2013 на суму 58 152,37 грн.

Судовий наказ № 2н-5394 від 10.11.2008 на суму 4239,74 грн.

Судовий наказ № 343/2936/13-ц від 11.02.2014 на суму 1858,56 грн.

Судовий наказ № 343/2936/13-ц від 11.02.2014 на суму 1858,56 грн.

Судовий наказ № 2н-5394 від 10.11.2008 на суму 4224,74 грн.

Судовий наказ № 2н-5394 від 10.11.2008 на суму 4224,74 грн.

Судовий наказ № 2н-5394/2008 від 10.11.2008 на суму 4224,74 грн.

Про те, на даний час, жоден з вищезазначених виконавчих документів не перебуває на виконанні в органах ДВС.

Вона самостійно виконувала кредитні зобов`язання, що підтверджується квитанціями про сплату коштів, що додаються, тому, жодних підстав для встановлення обмеження щодо її виїзду за межі України немає.

Оскільки, вона не знала про обмеження щодо неї, то вважала, що має право виїзду за межі України. Але під час спроби перетнути кордон з метою виїзду, 16 квітня 2022 року на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Краківець» капітаном ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України їй, громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомлено, що обмеження у праві виїзду за межі України з неї не знято.

Незважаючи на відсутність на виконанні в Долинському районному відділі ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконавчих документів щодо стягнення з неї заборгованості, саме ж обмеження з неї не знято, що порушує її законні права та інтереси.

Обмеження у праві виїзду за межі території України порушує її права на вільне пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, передбачені ст.33 Конституції України, ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, вона змушена звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з проханням скасувати обмеження щодо неї.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засідання вимоги заяви підтримала, просила її задоволити. Додатково пояснила, що у зв`язку з важким матеріальним становищем вона раніше брала кредити, в т.ч. і в ПАТ "Акцент Банку" та ВАТ "Плюс Банку". Вона перебувала за межами України на тимчасових заробітках. При перетині кордону, в якому році не пам`ятає, до неї не було претензій щодо обмеження у праві виїзду. Працюючи за кордоном, всі зароблені кошти, вона витрачала на лікування рідної сестри, яка померла чотири роки назад. Після цього, вона продовжувала працювати, витрачаючи зароблені кошти на потреби сім`ї. У зв`язку з втратою паспорта, який дає право на виїзд за межі країни, вона звернулась в консульство України та отримала тимчасовий (білий) паспорт, по якому повернулась в Україну. 16.04.2022 при перетині кордону в пункті пропуску "Краківець", Державною прикордонною службою України було прийнято рішення про відмову в перетинанні кордону, у зв`язку з наявністю ухвали Долинського районного суду від 19.12.2013 , якою її тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до виконання нею своїх зобов`язань. При зверненні приблизно 2-3 місяці назад, в Долинський районний відділ ДВС,їй повідомили про наявність заборгованостей. Також їй пояснила, що відкритих проваджень відносно неї немає. Вона добровільно оплатила АТ "Ідея Банк" кошти в сумі 4239.80 грн. Заборгованість перед ПАТ "Акцент Банк", вона не погасила. Просила скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, щоб вона мала можливість виїхавши за кордон працювати та погашати заборгованість.

Представник заявниці адвокат Комарницький Е.Г. (ордер серії АТ №1024215 від 02.06.2022 а.с.16) в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав , зіславшись на вищевикладені обставини, просив заяву задоволити .

Представник заінтересованої особи Долинського районного відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) старший держаний виконавець Герило В.І. (довіреність від 15.06.2022 а.с.25) в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 ( раніше ОСОБА_3 ) тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ухвалою Долинського районного суду від 19.12.2013 до виконання зобов`язань згідно виконавчого листа №343/942/13-ц виданого 15.08.2013 Долинським районним судом про стягнення з неї на користь ПАТ «Акцент Банк» 58152,37 грн. боргу та судового наказу №2-н-5394/2008 виданого 10.11.2008 Івано-Франківським міським судом про стягнення на користь ВАТ «Плюс Банк» 4239,74грн. боргу.

Виконавчий лист Долинського районного суду № 343/942/13-ц від 15.08.2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент Банк» 58152,37 гри. боргу, перебував у них на виконанні. Виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999 року).

При поверненні виконавчого документу стягувачу без виконання на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» , зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, не передбачено.

Судовий наказ Івано-Франківського міського суду № 2-Н-5394/2008 від 10.11.2008 року, про стягнення з ОСОБА_3 (тепер ОСОБА_4 ) на користь ВАТ «Плюс Банк» 4239,74 грн. боргу, також перебував на у них на виколнанні. Виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016 року).

Повернення виконавчого документу стягувачу без виконання на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» , не дає підстав для зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Додатково пояснив, що по виконавчих провадженнях, відкритих згідно вищевказаних виконавчих документів, виконавчі збори та витрати виконавчого провадження не сплачено.

Представники АТ "Акцент Банк" та АТ "Ідея Банк" (правонаступника ВАТ "Плюс Банк") в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому Законом порядку, проте їх неявка не перешкоджає розгляду питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 441 ЦПК України , тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2013 в справі №343/3603/13-ц тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язань згідно виконавчого листа № 343/942/13-ц виданого 15.08.2013 року Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Акцент Банк» 58152,37 грн. боргу, судовий наказ № 2-н-5394/2008 виданий 10.11.2008 року Івано-Франківським м/с про стягнення з ОСОБА_3 (зміна прізвища на ОСОБА_1 ) на користь ВАТ « Плюс Банк» 4239,74 грн.(а.с.7-10).

Як встановлено в судовому засіданні , на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Краківець», 16 квітня 2022 року заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Краківець» (тип А) капітаном ОСОБА_5 , було прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу: Ухвала Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2013 року №343/3603/13-ц тимчасово обмежено у праві виїзду з України відповідно до п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (а.с.11).

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» - право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ч.ч.5,7,8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

При вирішенні питання про відсутність підстав для застосування встановлених судом обмежувальних заходів мають враховуватися, європейські принципи (пропорційність втручання, легітимність мети тощо), а також конкретні обставини, які мають свідчити про виконання боржником своїх обов`язків та характер перешкод, що створюють встановлені обмеження для певної особи.

У справі «Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria)» (рішення від 26.11.2009, заява № 34383/03) Європейський суд визначив загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям, а саме ґрунтуватися на законі; переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції; та знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому вжиття обмежувальних заходів з метою стягнення неоплачених боргів може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості (пункт 49).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення у справах «Луордо проти Італії» (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96; «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35; «Рінер проти Болгарії», § 121).

Європейський Суд підкреслює, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, щоб порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин (пункт 50).

Відтак скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність на тепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2ст. 77 ЦПК України).

З повідомлення №15483 Долинського районного відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 23.08.2022 вбачається, що виконавчий лист Долинського районного суду № 343/942/13-ц від 15.08.2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент Банк» 58152,37 грн. боргу, перебував на виконанні в період з 16.10.2013 року по 07.02.2014 року. Виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання 07.02.2014 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999 року).

Судовий наказ Івано-Франківського міського суду № 2-Н-5394/2008 від 10.11.2008 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Плюс Банк» 4239,74 грн. боргу, перебував на виконанні в наступні періоди:

з 20.06.2011 року по 20.11.2012 року (виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання 20.11.2012 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999 року);

з 13.11.2013 року по 07.02.2014 року (виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання 07.02.2014 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999 року);

з 10.04.2015 року по 23.09.2015 року (виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання 23.09.2015 року на підставі п. 5 ч. І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999 року);

з 03.02.2016 року по 28.03.2016 року (виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання 28.03.2016 року па підставі п. 5 ч. 1 ст, 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХЇУ від 21.04.1999 року);

з 14.07.2016 року по 26.12.2016 року (виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання 26.12.2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХЇУ від 21.04,1999 року);

з 14.03.2019 року по 26.06.2019 року (виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання 26.06,2019 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХЇУ від 21.04.1999), у разі закінчення виконавчого провадження (стаття 49) (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної- виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (стаття 48), арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документу стягувачу без виконання на підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606- ХЇУ від 21.04.1999), зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-УШ від 02.06.2016 ), у разі закінчення виконавчого провадження (стаття 39) (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав (п. 10 ч. 1 ст. 39), арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документу стягувачу без виконання на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404- УШ від 02.06.2016), зняття арешту з майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, не передбачено.

Враховуючи значний період часу, з дня винесення ухвали Долинським районним судом про обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_4 (19.12.2013), обізнаність останньої про наявність не виконаних грошових зобов`язань, рішень судів про стягнення з неї заборгованостей, ненадання заявницею або її представником на час розгляду даної справи доказів щодо сплати заборгованості за всіма виконавчими листами, за невиконання яких гром. ОСОБА_4 , було обмежено у праві виїзду за межі України до виконання нею таких зобов`язань, у суда немає законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та скасування тимчасового обмеження останньої у праві виїзду за межі України,оскільки тоді втрачається сама суть застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання особою своїх зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням .

Суд не приймає доводи представника заявниці ОСОБА_1 -адвоката Комарницького Е.Г., як на підставу для задоволення заяви, про те, що вищезазначені виконавчий лист та судовий наказ повернуто стягувачам та стягувачі за даними виконавчими документами пропустили строк для їх повторного пред`явлення до виконання, оскільки стягувачі у разі порушення строку пред`явлення до виконання виконавчих документів, мають право звернутись до суду із клопотанням про його поновлення, відповідно до приписів ст. 433 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст. 441, 443 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Долинський районний відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлено в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: