Справа № 155/1194/21 Головуючий у 1 інстанції: Сметана В. М.
Провадження № 22-ц/802/792/22 Категорія: 53 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Савчук Т. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен-Гранд» про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петрик Олександри Вікторівни на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 11 жовтня 2016 року на автодорозі Н-17 в селі Журавники Горохівського району Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме автомобіль марки «ТАТА» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , в результаті чого велосипедист ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження, йому було встановлено ІІ групу інвалідності, а в подальшому встановлено ІІІ групу інвалідності.

Позивач також зазначав, що на час дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Рошен-Гранд».

ОСОБА_1 вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому була заподіяна значна моральна шкода, яку він оцінює у 500000,00 грн, а з врахуванням того, що страхова компанія відшкодувала йому 1809,73 грн моральної шкоди, позивач просив суд стягнути з ТзОВ «Рошен-Гранд» та ОСОБА_2 498190,27 грн моральної шкоди та судові витрати по справі.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 22 березня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14 червня 2022 року у цій справі позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ТзОВ «Рошен-Гранд» в користь ОСОБА_1 150000 грн на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТзОВ «Рошен-Гранд» в дохід держави 908 грн судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Петрик О. В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди шляхом її збільшення.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу представника позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ТзОВ «Рошен-Гранд» про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 15, пунктом 9 частини 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За матеріалами справи судом установлено, що 11 жовтня 2016 року в селі Журавники Горохівського району Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме вантажний фургон марки «ТАТА» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження (т. 1, а. с. 10, 12-21).

Судом, крім того, встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди водій вантажного фургона марки «ТАТА» ОСОБА_2 , перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Рошен-Гранд» і працював водієм (т. 1, а. с. 176).

Потерпілий ОСОБА_1 з 11 жовтня 2016 року по 13 жовтня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні КНП «Горохівська ЦРЛ», а з 13 жовтня 2016 року по 08 листопада 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» (т. 1, а. с. 22, 23).

ОСОБА_1 проходив лікування в КНП «Горохівська ЦРЛ» в періоди з 11 жовтня 2016 року по 13 жовтня 2016 року, з 08 листопада 2016 року по 06 грудня 2016 року, з 22 грудня 2016 року по 05 січня 2017 року, з 15 травня 2017 року по 26 травня 2017 року, з 19 жовтня 2017 року по 27 жовтня 2017 року, з 21 вересня 2018 року по 02 жовтня 2018 року, з 17 травня 2019 року по 30 травня 2019 року (т. 1, а. с. 25), 23 лютого 2017 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності (т. 1, а. с. 26), 07 лютого 2018 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності (т. 1, а. с. 26), 17 березня 2021 року ОСОБА_1 повторно встановлено третю групу інвалідності (т. 1, а. с. 27).

Сім`я потерпілого ОСОБА_1 у складі 6-ти осіб веде сільське господарство, є малозабезпеченою, потребує матеріальної фінансової допомоги, проживає тимчасово в будинку сусідів, оскільки власне житло непридатне для проживання після пожежі у 2014 році, їм потрібні кошти на відбудову житла, а ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди у 2016 році втратив працездатність, у сім`ї виховується дитина з інвалідністю (ДЦП) (т. 1, а. с. 33).

Згідно з інформацією Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області на час дорожньо-транспортної пригоди 11 жовтня 2016 року вантажний фургон марки «ТАТА» належав на праві власності ТзОВ «Рошен-Гранд» (т. 1, а. с. 39).

Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як передбачено частиною 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 3 своєї постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Також у пунктах 5, 9 своєї постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У відповідності до статей, 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Встановивши, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкоди, яка полягає у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача ТЗОВ «Рошен-Гранд» в користь позивача ОСОБА_1 заподіяної моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди суд врахував стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходив з засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм надана належна оцінка.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петрик Олександри Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді