(2/199/970/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26.08.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

за участю представника позивача Мужик Н.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 26 червня 2020 року між сторонами було укладено кредитний договір №CL-282195, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 20000 гривень строком на 60 місяці, зобов`язавшись повернути кредити 25 червня 2025 року щомісячними платежами, відповідно до графіку погашення кредиту, сплативши 35% річних за користування кредитом, а також інші обов`язкові платежі. Оскільки позичальник не виконувала належним чином взяті на себе договірні зобов`язання із повернення кредиту, в неї станом на 26 жовтня 2021 року виникла кредитна заборгованість в загальному розмірі 233753,18 гривень, з яких: 189148,93 гривень заборгованість за тілом кредиту, 44604,25 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Вказану заборгованість позивач просив відповідача погасити, здійснивши дострокове повернення кредиту, для чого направив відповідачу відповідну письмову вимогу, яка залишилась без виконання. За таких обставин, посилаючись на те, що в досудовому порядку відповідач не повертає зазначений борг, позивач просив суд задовольнити даний позов та стягнути з відповідача наведену вище кредитну заборгованість, а також судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з викладених у ньому підстав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суде не повідомила, право на подання відзиву не скористалась.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача, а також здійснити розгляд справи по суті в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2020 року між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, було укладено кредитний договір №CL-282195, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 20000 гривень, зобов`язавшись повернути кредит щомісячними платежами протягом 60 місяців, тобто до 25 червня 2025 року відповідно до графіку платежів, сплативши 35% річних за користування кредитом, а також інші обов`язкові платежі. Викладені обставини підтверджуються копією кредитного договору, копіями меморіальних ордерів, а також випискою про рух коштів на банківському рахунку відповідача.

Із матеріалів цивільної справи судом встановлено, що на відміну від кредитодавця позичальник належним чином свої договірні зобов`язання не виконувала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором №CL-282195 від 26 червня 2020 року, яку позивач, користуючись правом вимоги дострокового повернення кредиту, своєю письмовою досудовою вимогою від 26 жовтня 2021 року просив відповідача погасити в досудовому порядку, здійснивши дострокове повернення кредиту у 35-денний строк з моменту надсилання цієї вимоги. Однак відповідач таке погашення не здійснила, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 26 жовтня 2021 року склав 233753,18 гривень, з яких: 189148,93 гривень заборгованість за тілом кредиту, 44604,25 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості, випискою про рух коштів на рахунку позичальника, копією досудової вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості, копіями поштової документації.

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст.207 ЦК України).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Аналогічне положення містить ст.16 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №CL-282195 від 26 червня 2020 року, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення між сторонами даного кредитного договору із дотриманням вимог законодавства щодо його змісту та форми, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов`язань за даним кредитним договором, що зумовило виникнення у відповідача заборгованості за кредитом в наведеному у позові розмірі, а у позивача права вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту із кореспондуючим цьому праву обов`язком відповідача здійснити таке повернення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 3506,3 гривень. Разом з тим, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу стягненню з відповідача не підлягають, оскільки стороною позивача в порушення вимог ст.137 ч.3 ЦПК України не подано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, який (детальний опис) є одним із обов`язкових та необхідних доказом, на підставі якого суд встановлює розмір витрат сторони на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу. Відсутні і докази фактичної сплати таких витрат на правову допомогу позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.8, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.6, 11, 15, 16, 207, 525, 526, 530, 610-612, 625, 627, 629, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (; адреса місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78) заборгованість за кредитним договором №CL-282195 від 26 червня 2020 року станом на 26 жовтня 2021 року в загальному розмірі 233753,18 гривень, з яких: 189148,93 гривень заборгованість за тілом кредиту, 44604,25 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (; адреса місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78) судовий збір в розмірі 3506,3 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне заочне рішення суду складено 29 серпня 2022 року.

Суддя А.М. Авраменко