Справа № 367/9201/18
Провадження №6/367/132/2022
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Линника В.Я,

за участі секретаря Балинської О.С.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву представника боржника ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

До суду звернулась представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_1 з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2019 у справі № 367/9201/18 за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Заява вмотивована тим, що 04.02.2019 р. Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.12.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 дізнався про наявність цього судового наказу 03.11.2020 р. після того, як його роботодавець отримав постанову державного виконавця від 27.05.2020 р. про звернення на заробітну плату та почав здійснювати відрахування із заробітку заявника. Тоді ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.01.2022 р.

Зазначає, що з народження дитини, в тому числі на момент видачі наказу, вона проживала разом із стягувачем та боржником за однією адресою. Всі витрати на утримання квартири та забезпечення дитини до, під час та після видачі наказу здійснював ОСОБА_3 . Батько одноосібно піклувався про стан здоров`я дитини, забезпечував їй належний рівень медичного огляду, лікування та оздоровлення.

Таким чином, фактично на батька, який проживав з дитиною та який здійснював повноцінне матеріальне забезпечення дитини всім необхідним, покладено обов`язок сплачувати на користь матері дитини аліменти на утримання дитини. Вказане свідчить про покладення на ОСОБА_3 подвійних обов`язків у зв`язку з безпідставною сплатою аліментів ОСОБА_4 .

За таких обставин, просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

Від представника стягувача ОСОБА_4 ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення на вказану вище заяву, в яких вона вказує, що про відкриття виконавчого провадження боржнику було відомо одразу, оскільки державним виконавцем йому направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження, також судом на адресу, вказану в заяві, йому надсилалась копія судового наказу.

Зазначає, що в квартирі разом з дитиною жила стягувач, і саме вона налагоджувала там життя. ОСОБА_3 фактично мешкав за іншою адресою, тільки декілька разів на тиждень ночував в квартирі, де проживає дитина. Надані боржником квитанції про оплату за послуг інтернету, газопостачання та світла не свідчать про системність таких виплат та взагалі не свідчать про те, що батько утримує дитину. Звертає увагу суду на те, що жодного документу на придбання харчування, одягу, засобів гігієни тощо боржником не надано. Також стверджує, що боржник не цікавиться станом здоров`я дитини та ніколи не надавав коштів на її оздоровлення.

Після повномасштабного вторгнення рф на територію України 24.02.2022 р. стягувач та донька проживають закордоном, що також доводить, що дитина знаходиться з матір`ю та на її утриманні.

Крім того, наведені боржником обставини не підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого документа (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, тому просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволенні заяви з підстав, викладених в запереченні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні поданої заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2019 р. Ірпінський міський суд Київської області виніс судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.12.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу, суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню та оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту винесення.

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України встановлено, що у разі видачі судового наказу відповідно до п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.01.2022 р. відмовлено у задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2019 р. та залишено цей судовий наказ в силі у зв`язку з тим, що належних доказів, які б вплинули на юридичну оцінку обставин під час винесення судового наказу та які б дали підстави для його скасування, судом не встановлено.

Згідно з ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа - судового наказу - таким, що не підлягає виконанню, заявник посилався на те, що дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні.

Суд враховує, що право на звернення до суду із позовом чи заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить особі, з якою проживає дитина, та є безумовним, тобто таким, що не обтяжено необхідністю існування жодної умови чи то дотримання якогось порядку, тобто, таке право є абсолютним, належить особі, з якою проживає дитина та яка забезпечує умови їх проживання.

При розгляді заяви про перегляд судового наказу ОСОБА_4 довела наявність у себе такого права. Обставини, на які посилаються сторони в даній справі, були предметом оцінки при розгляді заяви про перегляд судового наказу та суд дійшов висновку, що вони не звільняють заявника від обов`язку як батька утримувати дитину. Водночас, такі обставини не підпадають під визначені ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Сам факт проживання боржника разом з донькою та її матір`ю та витрачання коштів на утримання доньки не вказує на обставини, які перешкоджали б зверненню матері, з якою проживає дитина, до суду з заявою про видачу судового наказу, а у суду відсутності обов`язку видати такий наказ.

Таким чином, суд вважає, що немає правових підстав для визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню, оскільки існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

На підставі ст.ст. 173, 432 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_3 Тути Інни Вікторівни про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 27.08.2022 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В.Я. Линник