ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5448/22 Справа № 177/452/22 Суддя у 1-й інстанції - Березюк М.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/452/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.,

сторони:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пахомова Дарина Миколаївна, на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року, яка ухвалена суддею Березюк М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пахомова Л.М., звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлої дружини та факту втрати джерела засобів до існування після її смерті.

Заява мотивована тим, що 05.11.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. До смерті дружини заявник перебував на утриманні дружини, оскільки пенсія ОСОБА_2 складала 10429,19 грн., а з березня 2022 року - 11865,92 грн., в той час як пенсія заявника складала 2689,69 грн., а з квітня 2022 - 2910,56 грн. Заявник зазначав, що він виявив бажання перейти на пенсію по втраті годувальника, у зв`язку з чим звернувся до заінтересованої особи - ГУПФ України в Дніпропетровській області, проте, 18.04.2022 року ГУПФ відмовило йому, повідомивши про те, що наданий пакет документів не відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме відсутня довідка про спільну реєстрацію (проживання) з годувальником на момент смерті.

ОСОБА_1 зазначив, що він та ОСОБА_2 була зареєстровані за різними адресами, однак фактично проживали разом. Встановлення юридичного факту перебування на утриманні необхідне заявнику для реалізації права на пенсію (перехід на пенсію про втраті годувальника).

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування на утриманні померлої дружини та факту втрати джерела засобів до існування після її смерті -залишено без розгляду.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пахомова Д.М., оскаржив її у апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та необ`єктивною, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність спору про право, оскільки отримання заявником статусу, як особи, яка відповідно до норм законодавства має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, залежить від вирішення по суті заяви про встановлення відповідного юридичного факту. На час звернення заявника до органів Пенсійного Фонду України, спір щодо права ОСОБА_1 про перехід на пенсію померлої дружини не вирішувався, а розглядалось наявність чи відсутність всіх необхідних документів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника ОСОБА_1 , - адвоката Зеркіна А.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування на утриманні померлої дружини та факту втрати джерела засобів до існування після її смерті без розгляду, суд першої інстанції, виходив з того, що заявник звернувся до компетентного органу для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, отримав відмову вказаного органу, тобто фактично його вимоги заінтересованою особою не визнано, що свідчить про існування спору про право. Встановлення факту про який просить заявник, необхідно йому саме для реалізації права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Також суд першої інстанції вважав, що заявник не вичерпав позасудові порядки встановлення юридичного факту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , звернувшись до суду з заявою, просив суд встановити факт перебування на утриманні померлої дружини та факту втрати джерела засобів до існування після її смерті.

Згідно листа Головного Управління ПФУ в Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника розглянуто та роз`яснено, що надані ним документи не відповідають Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, а саме, відсутня довідка про спільну реєстрацію (проживання) з годувальником на момент смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника, а також факт втрати джерела засобів до існування після смерті жінки встановлюється у судовому порядку ( а.с. 9).

Під час розгляду вищевказаної заяви в суді першої інстанції встановлено, що заявник та його померла дружина були зареєстровані за різними адресами, але проживали фактично разом, що підтверджено наданим заявником ОСОБА_1 . Акту про фактичне спільне проживання, посвідченого старостою Новомайського старостинського округу Новопільської сільської ради від 27 квітня 2022 року ( а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.7 ст.19 та ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження, суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Отже, обов`язком суду при розгляді справи окремого провадження є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, в порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Верховний Суд у своїй постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 указав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на це, вбачається, що процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви та поданих до неї документів вбачається спір про право, оскільки заявник має на меті в подальшому реалізувати право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Заявник, звертаючись з заявою до суду, у якості заінтересованої особи зазначив ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оскільки саме указаний орган наділений повноваженнями призначати пенсію у разі втрати годувальника.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Соловйову В.М. надало письмову відповідь про неможливість призначення такої пенсії у зв`язку із ненаданням підтверджуючих документів про спільну реєстрацію (проживання) з годувальником на момент смерті, що, на переконання колегії суддів, свідчить про оспорювання/невизнання даною установою наявності у заявника законного права для призначення йому пенсії в разі втрати годувальника.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість розгляду заяви у порядку окремого провадження, оскільки з даних обставин вбачається спір про право.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 374, 375,381,382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пахомова Дарина Миколаївна, - залишити без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2022 року.

Головуючий:

Судді: