СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10320/22

пр. № 2-о/759/1136/22

29 серпня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретяря судових засідань Гришиної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подана їх представником ОСОБА_3 , про встановлення факту народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин російської федерації.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявників народилася дитина чоловічої статі - ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про народження так званого Відділу реєстрації народження м.Сімферополь Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 23.04.2020 року НОМЕР_1 . Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразку, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних ій прав та свобод громадянина України.

Заявник не звертався до Святошинського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з приводу отримання відмови у проведенні реєстрації.

Судове засідання просив провести у відсутність адвоката та заявників.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2022 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.

Заявники та їх представник в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, в заяві просять розглянути справу у їх відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи - Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутність.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Судом встановлено, що згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 від 06.01.2007 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Авт. Республіка Крим сел. Совєтський, є громадянкою України (а.с.6-9).

З копії паспорта серії НОМЕР_3 , вбачається, що він виданий на ім`я громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Воїнка Красноперекопського р-ну, Кримської обл., проте дані яким органом видано паспорт і дата видачі (стор. 2-5 паспорту) відсутні (а.с.11-14).

Згідно медичного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке виданого 13.04.2020 року Державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим Сімферопільський кліничний пологовий будинок вбачається, що « ОСОБА_1 » ІНФОРМАЦІЯ_4 о 23 год. 15 хв. народила дитину чоловічої статі - вагою 4330 грамів, 54 см (а.с.16-17).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23.04.2020 року Відділом реєстрації народження м.Сімферополь Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим народилася дитина - ОСОБА_4 в місті Сімферополь Республіки Крим, актовий запис № 6, батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , громадянин російської федерації, мати - ОСОБА_1 , громадянка російської федерації (а.с.18).

Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_5 виданого 23.04.2020 року Відділом реєстрації народження м.Сімферополь Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим встановлені батько - ОСОБА_2 , громадянин російської федерації та мати - ОСОБА_1 , громадянка російської федерації, запис № 0 (а.с. 19).

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини у місті Сімферополь АР Крим Україна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі свого представника - адвоката Корнієнка А.А., зазначали, що в них відсутній документ про народження дитини, який виданий компетентною установою України, у зв`язку з чим відсутня можливість зареєструвати народження дитини компетентними органами держави Україна.

Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Суд звертає увагу на те, що згідно доданих до заяви ксерокопій паспортів, заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є громадянами України. В той же час в ксерокопіях свідоцтв про народження дитини та свідоцтва про встановлення батьківства зазначено, що вони є громадянами російської федерації. З урахуванням вищезазначеного у суду виникають обґрунтовані сумніви у відповідності наданих суду ксерокопій документів їх оригіналам.

Судом встановлено, що відомості про громадянство батьків, які зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про народження та в свідоцтва про встановлення батьківства.

Аналізуючи вищезазначене, суд вважає доведеним факт народження дитини на тимчасово окупованій території, однак, суд позбавлений можливості встановити даний факт, а також встановити відомости про батьків, оскільки відомості, які зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в документах, доданих до заяви.

За змістом частин 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами від 21.04.2022 року, які набрали чинності 07.05.2022 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Отже, вказаною нормою Закону передбачено виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів, які підтверджують факт народження і повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію народження дитини.

За таких обставин, доводи заявників про те, що у них відсутня можливість зареєструвати народження дитини в компетентних органах держави Україна, оскільки у них відсутній документ про народження дитини, виданий компетентною установою України, є безпідставними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є:

1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану;

2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану);

3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад.

Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів:

а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236.

б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;

в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;

ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження.

Із матеріалів справи не вбачається, щоб заявники зверталися з питанням державної реєстрації народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану з будь-яким документом із вищенаведеного переліку. Неможливість же подання таких документів до компетентного органу державної реєстрації актів цивільного стану заявниками у заяві про встановлення факту народження дитини не зазначено та не обґрунтовано.

Отже, заявниками у заяві про встановлення факту народження дитини не обґрунтовано та не надано доказів неможливості зареєструвати народження дитини за умови подання органу державної реєстрації актів цивільного стану оригіналу відповідного медичного документу, навіть виданого органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» мають бути прийняті відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, як документи, що підтверджують факт народження дитини.

Вказані обставини свідчать про те, що заявники мають можливість зареєструвати народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на території України, за умови дотримання порядку подання відповідної заяви про державну реєстрацію народження дитини та долучення до вказаної заяви оригіналів відповідних документів.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови)».

У цьому контексті суд зауважує, що п. 7) ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Разом із тим, ані вказана норма права, ані приписи інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини, не пов`язують можливість (неможливість) здійснення державної реєстрації народження із можливістю батьків звернутися до певного органу державної реєстрації актів цивільного стану з цією метою. При вирішенні питання можливості (неможливості) здійснення державної реєстрації народження визначальним є питання належності документів для здійснення такої реєстрації.

Враховуючи відсутність даних про те, яким органом і коли видано паспорт громадянина України - заявника ОСОБА_2 , що позбавляє суд можливості перевірити його дійсність, а також те, що відомості про громадянство батьків, які зазначені в заяві про встановлення факту народження дитини, не співпадають з відомостями, які зазначені в свідоцтві про народження дитини та свідоцтві про встановлення батьківства, заявниками не доведено, що вони не мають належних документів для здійснення державної реєстрації народження в органі державної реєстрації актів цивільного стану і відповідно позбавлені можливості зареєструвати народження своєї дитини у компетентних органах України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Таким чином, керуючись статтями 186, 258, 260, 315, 317, 318, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя Ю.О. Твердохліб