Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1521/21
Провадження № 2/382/230/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

04 серпня 2022 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №15" звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просив суд стягнути з відповідача на свою корить заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 15980 грн., інфляційні витрати в сумі 1953 грн. 94 коп., 3% річних в розмірі 970 грн. 62 коп. та суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 15» (Наймодавцем), в особі директора Скопця Миколи Петровича, що діє на підставі Статуту та ОСОБА_1 укладено договір найму приміщення від 31 жовтня 2018 року, приміщення: кімната № 36А, площею 17.91 метрів квадратних. Будівля, в якій надано зазначену кімнату, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Будівля належить наймодавцеві на праві приватної власності, що підтверджується статутом. Наймач без попередження, самовільно виселився з найманої ним кімнати 01.10.2019 року.

Так, відповідачем порушено вимоги п. 3.1. Договору, так як на день подачі заяви в суд заборгував плату за користування кімнатою в гуртожитку в сумі 15980 грн.

Відповідачу позивачем була направлена письмова притензія (від 21.10.2020 року), щодо невиконання умов договору між сторонами, але відповіді не отримано.

Представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання (відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), відзив на позов до суду не надіслала, про причини неявки суду не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 31.10.2018 року між ТОВ «Пересувна механізована колона 15», в особі його директора Скопця М.П., та ОСОБА_1 укладено Договір найму приміщення (а.с. 7).

Згідно п.п. 1.1 Договору найму приміщення наймодавець надає наймачеві кімнату в гуртожитку, а наймач зобов`язується сплачувати наймодавцеві плату за користування приміщенням.

Згідно п. 1.2. Договору найму приміщення наймодавець надає наймачу 3 місну кімнату, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить наймодавцеві на праві приватної власності.

Відповідно до п.п. 2.1 Договору найму приміщення надається в найм з 01.11.2018 року на термін по 01.11.2019 року.

Згідно п.п. 2.3 Договору найму приміщення строк найму може бути змінений лише за згодою сторін.

Відповідно до п.п. 3.1-3.2 Договору найму приміщення плата за користування приміщенням складає 2595 гривень за місяць; та вартість проживання може змінюватися при збільшенні вартості електроенергії, комунальних послуг та мінімальної заробітної плати.

Згідно п.п. 4.2 Договору найму приміщення наймодавець має право розірвати даний договір: якщо наймач порушує правила проживання в гуртожитку; якщо наймач не сплачує за користування приміщенням більше двох місяців.

Відповідно до п.п. 6.4 Договору найму приміщення плата за використання приміщення здійснюється наймачем до дня фактичного звільнення приміщення.

Згідно п.п. 7.1-7.2 Договору найму приміщення усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами; якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, то вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства.

Відповідно до копій наказів виданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" (а.с. 8-12) вбачається, що кожного року починаючи з 2016 року та закінчуючи 2020 роком, видавався наказ в зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати, про збільшення суми комунальних платежів, тому щороку збільшувалась плата за користування ліжко-місцем.

З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 13) вбачається, що датою перетворення Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона № 15" в Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 15" (ідентифікаційний код 01354220, місце знаходження м. Яготин вул. Шевченка, 235) є 22.06.2017 року; особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності є керівник Скопець Микола Петрович.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за 2018-2020 роки (а.с. 14) вбачається, що загальна сума заборгованості за період з листопада 2018 року по липень 2020 року становить 15980 грн..

З копії претензії (а.с. 15) на суму 15980 грн., яка була направлена відповідно до копії фіскального чеку (а.с.16) з поштового відділення «Укрпошта» боржнику ОСОБА_1 за місцем його реєстрації до с. Богданівка, вбачається, що останній заборгував наймачеві плату за користування кімнатою в сумі 15980 грн.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

За приписами ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За умовами ст. 810 ЦК України найм (оренда) житла здійснюється на підставі відповідного договору, певний строк, за плату. До договору найму житла крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності застосовується положення ЦК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно абз. 2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками» дія цього Положення поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.

Відповідно до п.15 Постанови КМУ 498, особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).».

Щодо сплати за проживання в гуртожитку, то Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в свої й Постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 404/5262/16-ц, зробив висновок, що розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

За змістом статті 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач проживав у найманому приміщенні, про що був укладений договір та зобов`язався вносити плату за користування кімнатою, хоча умов договору не виконував, оскільки почав не сплачувати рахунки за найм приміщення та згідно розрахунку утворив заборгованість. Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №15" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 128, 280-283, 258-259, 265, 268, 279, 354, 141 ЦПК України, ст. ст. 11, 317, 319, 509, 525, 526, 626, 629, 810, 812 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №15" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №15" (код ЄРДПОУ 01354220) 15980 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень заборгованості за договром найму приміщення від 31 жовтня 2018 року та 1953 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 94 (дев`яносто чотири) копійки інфляційних витрат і 3% річних в розиірі 970 (дев`ятсот сімдесят)гривень 62 (шістдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №15" (код ЄРДПОУ 01354220) сплаченого судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 29 серпня 2022 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Суддя Кисіль О.А.