Справа № 464/449/22
пр.№ 2-о/464/37/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Чуби Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку окремого провадження цивільну справу №464/449/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 25.01.2022 звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт його спільного проживання разом із спадкодавцем матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, у тому числі станом на момент смерті спадкодавця тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 . Заповіту за життя мати не складала, тому за законом її спадкоємцями є діти: він, ОСОБА_1 , та брат ОСОБА_2 . Інших спадкоємців у неї немає. Хоча місце проживання матері ОСОБА_3 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , вона, починаючи з 22.05.1987, та по день її смерті постійно проживала з ним та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього, саме вона є власником даної квартири. Вони разом вели домашнє господарство, доглядали за матір`ю, здійснювали її поховання, тощо. Оскільки він проживав постійно з матір`ю за одною адресою, вважав, що є спадкоємцем, який прийняв спадщину, однак, звернувшись в усній формі до приватного нотаріуса із консультацією щодо необхідності прийняття спадщини, йому було повідомлено про відсутність документів, які підтверджують факт його постійного проживання із спадкоємцем, що є необхідним для прийняття спадщини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 28 січня 2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав, просив таку задовольнити.

У судове засідання, призначене на 09:30 год 24 серпня 2022 року, учасники справи не з`явились, скористалися правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подали до суду заяви, в якій просять проводити розгляд справи у їх відсутності.

У зв`язку із неявкою у судове засідання 24.08.2022 усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Окрім цього, заявник ОСОБА_1 23.08.2022 подав заяву, у якій вимоги заяви підтримав повністю, просив таку задоволити. Додатково зазначив, що факт його проживання із матір`ю ніким не оспорюється та не заперечується, відтак не вбачає іншого способу захисту своїх порушених прав, як спадкоємця.

Заінтересована особа ОСОБА_2 17.05.2022 звернувся в суд із заявою, у якій не заперечив щодо задоволення заяви, у заяві також зазначив, що заявник ОСОБА_1 проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

У відповідності до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.07.1958 р.н. Ленінським райбюро ЗАГС м.Львова (а.с.9,10).

Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим 15.01.2014 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №36 (а.с.14).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 14.04.2021 у справі №61-872св21.

Встановлено, що метою звернення заявника до суду із даною заявою є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Від встановлення даного факту залежить виникнення у нього майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ч. 2 ст. 1120 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

З реєстраційного посвідчення, виданого 27.11.1992 Львівським міжміським Бюро технічної інвентаризації Львівського обласного управління житлово-комунального господарства, вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі довідки ЖБК №183 від 30.10.1992 №149 (а.с.16).

Згідно із довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку №02 від 11.01.2022, виданою ЖБК №183, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстроване місце проживання: ОСОБА_1 (син власниці), ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_5 (внук) (а.с. 12).

Згідно із актом, складеним головою правління ЖБК-183, ОСОБА_6 , та паспортисткою ОСОБА_7 , за участі сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.05.1987 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 , яка є сусідкою заявника, у судовому засіданні надала показання про те, що дійсно померла ОСОБА_3 постійно і по день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм сином ОСОБА_1 та його сім`єю.

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 із 29.01.1994 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_10 (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сім`я заявника займалась похованням його матері. Зокрема, договір-замовлення на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 був укладений між Ритуальною службою ЛКП «Виробничо-реставраційним комбінатом обрядових послуг» та ОСОБА_4 (дружиною заявника) (а.с.19).

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надала показання про те, що вона є дружиною заявника ОСОБА_1 . Вказала, що мати чоловіка постійно і по день смерті проживала разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 , хоча була зареєстрована за іншою адресою. Вони проживали однією сім`єю, вели спільний побут. Оскільки чоловік ОСОБА_1 хворіє онкологічним захворюванням, за своїм станом здоров`я малорухливий та часто лікується у медичних закладах, документи щодо поховання були оформлені на її ім`я, однак вони разом займались похованням матері.

У відповідь на запит суду, 13.07.2022 із Шостої львівської державної нотаріальної контори надійшов лист, а також інформаційна довідка із Спадкового реєстру №69356095, з яких вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась (а.с.51, 52).

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що померла ОСОБА_3 постійно проживала із своїм сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі станом на момент її смерті. Оскільки встановлення даного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду, відтак заяву слід задоволити.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП не надано, АДРЕСА_4 .

Повне рішення суду складено 25 серпня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.6 ст.259, ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна