П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 755/2303/18

Номер провадження 22-ц/824/118/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Арапіної Н. Є., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошель Ірина Анатоліївна, Десята Київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кошель Ірини Анатоліївни, Десятої Київської державної нотаріальної контори, про визнання недійсним заповіту від 22 травня 2017 року від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , складеного та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошель Іриною Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 1099.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка є бабусею позивача.

Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачу стало відомо, що 22 травня 2017 року приватним нотаріусом КМНО Кошель І. Ю. посвідчено заповіт, відповідно до якого ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право ОСОБА_3 ..

На думку позивача, вищевказаний заповіт є недійсним, оскільки не містить дійсного підпису спадкодавця. Крім того, станом на день підписання заповіту в силу свого віку та стану здоров`я ОСОБА_4 не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року (т. ІVа.с. 66-72) у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кошель Ірини Анатоліївни, Десятої Київської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 29 серпня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу у якій, просила рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_4 , яка є бабусею скаржника, мала проблеми зі здоров`ям, не виходила з квартири, обмежено пересувалася останні 1,5 років до смерті. При укладенні заповіту, жоден із допитаних судом свідків не був присутнім. Хто викликав приватного нотаріуса для укладення заповіту, невідомо. Чи був виготовлений друкований текст заповіту, що містить наперед надруковані слова судом не з`ясовано. Зустрічний позов відповідачем не заявлявся, доказів на спростування обставин поганого стану здоров`я ОСОБА_4 , останнім не надано, чи був відповідач присутнім під час укладення заповіту, він суду не повідомив. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив про те, що не був присутнім під час посвідчення заповіту та не володіє інформацією щодо його посвідчення. Свідок приватний нотаріус Кошель І. А., попри неодноразові виклики, до суду першої інстанції не з`явилась, у зв`язку з чим, не була допитана. Таким чином, обставини укладення заповіту, з`ясовано не було. Проте, не зважаючи на неможливість розгляду справи за відсутності показів приватного нотаріуса, розгляд справи було продовжено.

Скаржник зазначає, що судом було порушено порядок дослідження доказів , що поставило під сумнів результати проведеної експертизи. Так, не врахувавши покази усіх свідків, не заслухавши сторін по справі, експертам фактично було надано вибіркові вихідні дані, що суперечить Порядку проведення судово-психіатричної експертизи та є підставою для призначення по справі повторної експертизи, що зроблено не було. Крім того, свідки заявлені стороною відповідача були допитані судом на початку 2019 року, до проведення експертизи, а свідки позивача - влітку 2021 року, після її проведення. При цьому покази свідків мають розбіжності. У зв`язку наведеним, скаржником заявлялось клопотання про усунення порушення порядку дослідження доказів та призначення по справі повторної експертизи, у задоволенні якого, безпідставно було відмовлено.

На думку скаржника, судом першої інстанції не досліджено належним чином витребувану з ПрАТ «Київстар» та ПАТ «Укртелеком» інформацію щодо вхідних та вихідних телефонних дзвінків, що дозволило б перевірити покази свідків та встановити послідовність дій нотаріуса при укладенні оскаржуваного заповіту.

Скаржник зазначає, що не виключає можливості впливу на свою бабусю, у зв`язку з чим наполягає на тому, що без встановлення вищевказаних обставин, судовий розгляд є неповним.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

05 жовтня 2021 року від ОСОБА_3 на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідними підтвердженнями про направлення його всім учасникам справи.

З вказаного відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду, без змін.

Відповідач зазначає, що наявна в матеріалах справи копія виписки з історії хвороби № 2671 не свідчить про те, що ОСОБА_4 не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів того, що свідок ОСОБА_5 та приватний нотаріус Кошель І. А. визнавали недійсним договір довічного утримання та укладали оскаржуваний заповіт. Крім того, приватний нотаріус не надавав свою згоду на допит його в якості свідка, а відтак, не міг бути допитаний судом. Таким чином, необхідність у проведенні повторної судової психіатричної експертизи, відсутня.

На думку відповідача, посилання позивача на те, що покази свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , могли вплинути на судову психіатричну експертизу, є безпідставними, оскільки зазначені особи практично не спілкувалися з заповідачем щонайменше кілька місяців до складення заповіту. Крім того, доказів на підтвердження того, що заповідач зробив оспорюваний заповіт усупереч своїй волі, чи не розуміючи значення своїх дій, відсутні.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду, без змін.

Скаржник та її представник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника скаржника надійшло клопотання про розгляд справи без участі скаржника, з якого вбачається, що скаржник підтримує доводи апеляційної скарги та просить її задовольнити.

Треті особи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час ті місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується звітами про доставлення судових повісток-повідомлень на їх електронні адреси. Враховуючи наведене, колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у відсутність осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши заперечення відповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (т. І а.с.72)

Із заповіту від 22 травня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кошель І. А., зареєстрованого в реєстрі за № 1099 вбачається, що ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право ОСОБА_3 (т. І а.с. 74).

25 січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_4 (т. І а.с. 60).

11 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (т. І а.с. 68).

Із висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 19061/19-32/19190/19-32 від 30 жовтня 2019 року вбачається, що підписи від імені ОСОБА_4 під графою «Текст договору нами, сторонами, прочитаний, зрозумілий та відповідає волевиявленню» та в графі «Підписи: Відчужувач - ОСОБА_4 » у першому та другому примірниках у договорі довічного утримання від 02.09.2008, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (ВКР № 111479); у графі «19 квітня 2017 ОСОБА_4 » у двох примірниках позовної заяви про розірвання договору довічного утримання від 19.04.2017 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 , треті особи: Десята Київська державна нотаріальна контора, Сьома Київська державна нотаріальна контора; у графі «Підпис» у першому та другому примірниках у заповіті від 22.05.2017, укладеного від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , посвідченого Кошель І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 1099 (НМО 771414), - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підписи від імені ОСОБА_4 під графою «Текст договору нами, сторонами, прочитаний, зрозумілий та відповідає волевиявленню» та в графі «Підписи: Відчужувач ОСОБА_4 » у першому та другому примірниках у договорі довічного утримання від 02.09.2008, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (ВКР № 111479); у графі «19 квітня 2017 ОСОБА_4 » у двох примірниках позовної заяви про розірвання договору довічного утримання від 19.04.2017 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 , треті особи: Десята Київська державна нотаріальна контора, Сьома Київська державна нотаріальна контора; у графі «Підпис» у першому та другому примірниках у заповіті від 22.05.2017, укладеного від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , посвідченого Кошель І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 1099 (НМО 771414), виконані однією особою. Підписи від імені ОСОБА_4 у графі «19 квітня 2017 ОСОБА_4 » у двох примірниках позовної заяви про розірвання договору довічного утримання від 19.04.2017 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 , треті особи: Десята Київська державна нотаріальна контора, Сьома Київська державна нотаріальна контора, виконані особисто ОСОБА_4 , тобто без наслідування підпису ОСОБА_4 . Підписи від імені ОСОБА_4 у графі «Підпис» у першому та другому примірниках у заповіті від 22.05.2017, укладеного від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , посвідченого Кошель І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 1099 (НМО 771414), виконані особисто ОСОБА_4 , тобто без наслідування підпису ОСОБА_4 . Підписи від імені ОСОБА_4 у графі «Підпис» у першому та другому примірниках у заповіті від 22.05.2017, укладеного від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , посвідченого Кошель І.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 1099 (НМО 771414), виконані самою ОСОБА_4 (т. ІІІ а.с. 09-25).

Із висновку судово-психіатричного експерта № 585 від 29 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 на момент складання нею заповіту від 22 травня 2017 року страждала психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку травматично-судинного генезу з церебрастенічним синдромом і за своїм психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними (т ІІІ а.с. 82-86).

Згідно листа Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, ОСОБА_4 на обліку у дільничного лікаря-психіатра не перебувала (т. І а.с. 207).

Із листа МСЕК № 23 від 12 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_11 встановлено другу групу інвалідності, загального захворювання, довічно непрацездатна. Діагноз: ішемічна хвороба серця; стенокардія напруги і спокою, ІІІ ФК; атеросклероз аорти і вінцевих судин; атеросклеротичний кардіосклероз; НК ІІА; гіпертонічна хвороба ІІ ст.; церебральний атеросклероз ІІ ст.; хронічна недостатність мозкового кровообігу в вертебро-базилярному судинному басейні, ремітуючи протікання; остеохондроз хребта; стан після струмектомії (т. І а.с. 115).

Згідно листа АТ «Укрпошта» від 08 червня 2018 року, пенсія на ім`я ОСОБА_4 за період з 01 серпня 2016 року по 01 червня 2017 року та з 01 липня 2017 року по 01 вересня 2017 року виплачена особисто ОСОБА_4 (т. І а.с. 225).

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Частинами першою, другою статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 визначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Тобто, для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідне обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що 22 травня 2017 року ОСОБА_4 складено заповіт, яким остання на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_3 .

Зі змісту заповіту вбачається, що особу заповідача ОСОБА_4 встановлено, а дієздатність перевірено приватним нотаріусом КМНО Кошель І. А.

Із висновку судово-психіатричного експерта № 585 від 29 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 на момент складання нею заповіту від 22 травня 2017 року страждала психічним розладом у вигляді органічного ураження головного мозку травматично-судинного генезу з церебрастенічним синдромом і за своїм психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними.

Крім того, із листа АТ «Укрпошта» від 08 червня 2018 року вбачається, що за період з 01 серпня 2016 року по 01 червня 2017 року та з 01 липня 2017 року по 01 вересня 2017 року ОСОБА_4 особисто було виплачено пенсію. Тобто, станом на 22 травня 2017 року, заповідач мала можливість та самостійно отримувала пенсію.

Згідно листа Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, ОСОБА_4 на обліку у дільничного лікаря-психіатра не перебувала.

Вищевказане свідчить про те, що станом на 22 травня 2017 року ОСОБА_4 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, а відтак, колегія суддів вважає, що заповіт складений останньою на ім`я ОСОБА_3 , відповідає волі заповідача. Доказів зворотного, матеріали справи не містять.

Крім того, слід зазначити, що оскаржуваний заповіт складений на прохання ОСОБА_4 та з її слів за допомогою технічних засобів приватним нотаріусом КМНО Кршель І. А. із зазначенням місця та часу його складення. Вказаний заповіт підписаний особисто заповідачем ОСОБА_4 , що підтверджується висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 19061/19-32/19190/19-32 від 30 жовтня 2019 року. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кошель І. А. та зареєстрований в реєстрі за № 1099.

З вказаного вбачається, що оспорюваний заповіт було складено у відповідності до норм чинного, на момент його складення, норм законодавства України. Порушень вимог щодо форми посвідчення заповіту, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що ОСОБА_4 мала проблеми зі здоров`ям, не виходила з квартири, обмежено пересувалася останні 1,5 років, оскільки як вбачається із листа АТ «Укрпошта» від 08 червня 2018 року, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто отримувала пенсію у період з 01 серпня 2016 року по 01 червня 2017 року та з 01 липня 2017 року по 01 вересня 2017 року.

Посилання скаржника на відсутність під час підписання заповіту свідків, не є підставою для визнання заповіту недійсним, оскільки в даному випадку присутність свідків при складенні заповіту, не потребується.

Посилання скаржника на те, що судом не з`ясовано особу, яка викликала приватного нотаріуса, чи був оспорюваний заповіт складений нотаріусом заздалегідь, та чи був присутнім відповідач під час складення заповіту, є безпідставними, оскільки зазначені обставини не є такими, що впливають на результати розгляду даної справи.

Колегія суддів ставиться критично до посилань скаржника на наявність підстав для проведення повторної судово-психіатричної експертизи, оскільки як вбачається з наявного в матеріалах справи висновку експерта № 585 від 29 жовтня 2020 року, його було проведено на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а також амбулаторної Картки ОСОБА_4 . Із вказаного висновку вбачається, що експертом були надані відповіді на кожне з поставлених судом питань, які є повними, зрозумілими, вичерпними та науково обґрунтованими.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що покази зазначених ним свідків могли б вплинути на результати судово-психіатричної експертизи, оскільки як вбачається із показів зазначених скаржником свідків, які були надані після проведення експертизи, останніми не були повідомлені факти, які б свідчили про те, що станом на дане складення заповіту заповідач не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Посилання скаржника на ухвалення оскаржуваного рішення за відсутності показів свідка приватного нотаріуса ОСОБА_12 , не може бути підставою для його скасування, оскільки відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не має права давати свідчення в якості свідка щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю, крім випадків, коли цього вимагають особи, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Посилання скаржника на не дослідження судом належним чином інформації наданої ПрАТ «Київстар» та ПАТ «Укртелеком» щодо вхідних та вихідних телефонних дзвінків з номерів телефону, які належали заповідачу, не впливаєна законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я.В. Головачов

В.В. Соколова