Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Бучак Діана Михайлівна, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Бучак Д.М., звернулася в суд із заявою, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви посилається на те, що у період з 2010 року до 2021 року вона та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у встановленому чинним законодавством України порядку. Від фактичних шлюбних відносин вони мають двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти фактично проживали та на даний час проживають із заявницею за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з 2014 року їх життя стало нестерпним. Кривдник ОСОБА_2 почав систематично проявляти стосовно заявниці та їх спільних малолітніх дітей безпідставну агресію, цькування, погрози, психологічно тиснути, принижувати, виражатися на їх адресу нецензурною лайкою, образливими словами, вживати алкогольні напої, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство як стосовно неї, так і стосовно їх спільних малолітніх дітей.

Під час спільного проживання з кривдником раніше був випадок, коли в стані алкогольного сп`яніння він почав домагатися її, а після відмови почав наносити удари своєю головою об її обличчя і виривати їй волосся,

В період з кінця липня до середини листопада 2021 року він з ними не проживав. В середині листопада 2021 року він повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння і почав вести себе наче нічого і не трапилося. Вони домовилися усно, що навесні 2022 року він покине її помешкання та вони будуть проживати окремо. Проте в червні 2022 року він сказав, що не залишиться сам і нікуди від них не піде. Останні два місяці його агресія зросла, в її адресу та в адресу їх малолітніх дітей лунали погрози вбивством, неможливо було залишатися в будинку без страху за своє життя та життя дітей, оскільки п`яна людина не повністю може контролювати свою поведінку. Вона хвилювалася за свою безпеку та безпеки своїх дітей.

На даний час вона перебуває в кризовій кімнаті, оскільки кривдник ОСОБА_2 18.08.2022 спричинив їй тілесні ушкодження, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В кризовій кімнаті вона перебуває до сьогоднішнього дня з своїми малолітніми дітьми, оскільки не може перебувати в своєму помешканні, турбуючись за свою безпеку та безпеку своїх дітей і за своє життя. Навіть після того, як він наніс їй тілесні ушкодження, то продовжує приходити за місцем її постійного проживання/реєстрації, де його бачила її рідна сестра ОСОБА_5 .

Однак, оскільки вона піклується за малолітніх дітей, то їй необхідно кожний дань доглядати за ними, готувати їжу та виконувати інші життєво необхідні обов`язки. Малолітні діти потребують догляду, тому вона бажає проживати в своїй квартирі спокійно, не переживаючи за своє життя та життя дітей, але розуміє, що кривдник не зупиниться, а тому просить винести обмежувальний припис щодо кривдника.

Заявниця боїться за своє життя, здоров`я та життя дітей, оскільки кривдник поводиться не передбачувано.

Вказує, що вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини, а саме виносився терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 серії AA № 115311 та серії НОМЕР_1 .

Постійні образи, нецензурна лайка, нанесення їй тілесних ушкоджень створили умови, які стали нестерпними та зробили нестерпним життя дітей.

Вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та її малолітні діти є особами, що зазнали домашнього насильства, оскільки всі ці приниження, нецензурна лайка, психологічні цькування, погрози здійснюються на очам малолітніх дітей. Крім того, кривдник ображав дітей, погрожував їм, принижував їх гідність, що негативно відображається на психіці дітей.

Враховуючи наведене, вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо неї та її малолітнім дітей як постраждалих осіб, і такі ризики є реальними, внаслідок чого вона не може спокійно перебувати в своєму помешканні.

Винесені термінові заборонні приписи у зв`язку з вчиненням домашнього насильства кривдником не виконувалися, більше того кривдник спричинив їй тілесні ушкодження, про що вона написала заяву до поліції та відкрито кримінальне проводження № 0000963.

Заявниця самостійно не може протистояти таким неприпустимим діям з боку кривдника, а тому просить суд захистити її та її малолітніх дітей.

Зауважує, що наявні ризики, які дають підстави вважати про вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. Навіть після спричинення тілесних ушкоджень кривдник продовжує приходити за адресою: АДРЕСА_1 , телефонувати їй і її малолітньому синові, питати у її сестри ОСОБА_5 про місце їх перебування (оскільки вона по програмі, що застосовується до осіб, які зазнали сімейного насилля, тимчасово перебуває в анонімному кризовому центрі разом з дітьми), чим порушив термінові заборонні приписи.

Заявниця не може витримувати такий нестерпний душевний біль та одночасно фізичні страждання із-за стусанів, нанесених їй тілесних ушкоджень по голові та фізичного насилля, яке вчиняє кривдник.

Додатково зазначає про те, що про повторність його дій вказує навіть те, що до нього застосовувалися два термінові заборонні приписи.

Після першого термінового заборонного припису від 13,08.2012 жодних змін в поведінці кривдника не було, тільки все погіршилося і кривдник, незважаючи на терміновим заборонний припис від 13,08,2022, наніс їй тілесні ушкодження 18.08.2022. Вже 19.08.2022 винесено другий заборонний припис серії АА № 115318. Навіть після другого термінового заборонного припису кривдник приходить за місцем їх постійного проживання, відмовляється забирати свої речі, тобто не перестає вчиняти домашнє насилля. Із-за його дій заявниця не може перебувати в своєму помешканні разом з дітьми, вимушені перебувати у кризовому центрі, Однак, вона та діти бажають проживати вдома, оскільки квартира є її приватною власністю, який вона отримала в порядку спадкування.

На підставі наведеного, заявниця просить суд:

видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та наближатися до вказаного будинку на відстань не менше 300 метрів;

заборонити спілкуватися та наближатися на відстань ближче 100 метрів до постраждалих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Бучак Д.М. у судове засідання не з`явилися, при цьому подали до суду заяву, згідно з якою просять розглянути заяву без їх участі, зазначивши, що вимоги заяви підтримують у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явися, при цьому представник ОСОБА_6 подав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що при ухваленні рішення просить максимально врахувати інтереси дітей.

Справу розглянуто без участі заявниці та заінтересованої особи ОСОБА_2 з огляду на положення ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, оскільки участь заявниці може становити загрозу подальшої дискримінації чи насильства для неї.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 20.08.2022, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 20.08.2022, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 .

18.06.2011 державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори Митровка В.М. заявниці ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкова справа № 188/2011, зареєстровано в реєстрі за № 4-449), яка складається з 1/4 частки квартири, що розташована в АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_4 працівниками поліції складалися термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а саме:

терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 115311 від 13.08.2022, згідно з яким 13.08.2022, о 04.41 год., АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 повідомила про сварку з співмешканцем, який вчиняв домашнє насильство психологічного характеру;

терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 115318 від 19.08.2022, згідно з яким 18.08.2022, о 15.00 год., ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство фізичного характеру за адресою: АДРЕСА_1 , відносно співмешканки ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2019 (справа № 308/11743/19) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 27.09.2019, приблизно о 22.00 год., ОСОБА_2 , за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2021 (справа № 308/16075/21) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 23.11.2021, приблизно о 00 год. 07 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , а саме висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг спричинити шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, 18.08.2022 до чергової частини Ужгородського РУП надійшла письмова заява від ОСОБА_1 , яка просила прийняти міри до співмешканця ОСОБА_2 , який 18.08.2022, приблизно о 15.00 год.,, спричинив останній тілесні ушкодження.

19.08.2022 вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000963, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які мають спільну дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Звертаючись до суду із даною заявою про видачу обмежувального припису заявниця посилається на те, що ОСОБА_2 систематично проявляє стосовно неї та їх спільних малолітніх дітей безпідставну агресію, цькування, погрожує, психологічно тисне, принижує, виражається на їх адресу нецензурною лайкою, образливими словами, вживає алкогольні напої, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство як стосовно неї, так і стосовно їх спільних малолітніх дітей.

Відповідно до положень п. п. 3, 6, 7, 8, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, а також викладені ОСОБА_1 у заяві обставини, дії ОСОБА_2 по відношенню до заявниці є проявом фізичного та психологічного насильства, а по відношенню до їх спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проявом психологічного насильства.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

При цьому «оцінка ризиків» та «наявність ризиків» є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Частиною 1 ст. 270 ЦК України визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» (GC), n. 55182, «Idalov v. Russia» (GC), 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK» наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145).

З матеріалів справи вбачається, що заявниця та її діти є постраждалими від дій заінтересованої особи ОСОБА_2 , що мають ознаки домашнього насильства.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства фізичного та психологічного характеру щодо заявниці, а щодо їх спільних дітей психологічного характеру, у зв`язку із цим заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника (ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 259, 263-265, 350-5, 350-6, 350-8, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Бучак Діана Михайлівна, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про видачу обмежувального припису задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження:

заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та наближатися до вказаного будинку на відстань не менше 300 метрів;

заборонити спілкуватися та наближатися на відстань ближче 100 метрів до постраждалих осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Про ухвалене рішення повідомити уповноважений підрозділ Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Закарпатській області (вул. Гагаріна, 10а, м. Ужгород, Закарпатська область), для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3, Ужгород, Закарпатська область).

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 01 вересня 2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай