РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 572/4051/21

Провадження № 22-ц/4815/824/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2022 року у складі судді Ведяніної Т. О., постановлену в м. Сарни Рівненської області о 15 годині 15 хвилин,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2022 року вказану позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована передбаченим законом правом позивача до початку розгляду справи по суті подати до суду заяву про залишення позову без розгляду та відповідним обов`язком суду постановити в цьому випадку ухвалу про залишення позову без розгляду, та обґрунтоване тим, що позивач подав до суду клопотання з обґрунтуванням про те, що спір з відповідачем врегульовано у зв`язку з добровільним відшкодуванням останнім завданої шкоди.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на помилковість висновку місцевого суду про відсутність підстав для повернення сплаченого ним при зверненні з позовною заявою судового збору та пояснює, що саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, це його диспозитивне право, передбачене ЦПК України, яке не містить обмежень. Покликається на п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує порядок повернення судового збору та вважає, що у цьому випадку поверненню підлягає судовий збір у повній сумі, яка була ним сплачена, 5378,00 грн.. Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у поверненні сплаченого судового збору та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що до суду з позовом до ОСОБА_2 про про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 02 березня 2022 року.

У підготовче судове засідання позивачем ОСОБА_1 подано письмову заяву про залишення поданого ним позову без розгляду, яке обґрунтоване тим, що спір між ним та відповідачем врегульовано мирним шляхом: відповідач відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду, завдану в результаті ДТП, що мала місце 13 вересня 2021 року по вул. Залізничній у м. Сарни Рівненської області.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскаржуючи ухвалу суду про залишення позову без розгляду, ОСОБА_1 посилався на те, що судом безпідставно відмовлено йому у поверненні судового збору, сплаченого при подачі позову.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Вказана норма регулює повернення сплаченого судового збору при залишенні позову без розгляду та встановлює виключення підстав для такого повернення.

В даному випадку залишення позову без розгляду зумовлене заявленими самим позивачем відповідного клопотання про залишення його позовної заяви без розгляду. Саме таке виключення із підстав повернення судового збору позивачу прямо передбачене п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», що, в свою чергу, є безсумнівною підставою для відмови у заявленому клопотанні та, відповідно, відхиленні доводів апеляційної скарги.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2022 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 серпня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.