Справа № 355/1304/21
Провадження № 2/355/373/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Закомірної Ю.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою стягнути з відповідача додаткові витрати на неповнолітню дитину, оскільки з відповідачем не було досягнуто згоди щодо відшкодування витрат пов`язаних з розвитком та здоров`ям спільної доньки, які понесла позивач у зв`язку з навчанням та лікуванням дитини.

24.09.2021 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області надійшло підтвердження про реєстрації місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

18.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження.

07.12.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

22.12.2021 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог оскільки відповідач не має може понести додаткові витрати на утримання дитини через невеликі доходи. Також відповідач має проблеми зі здоров`ям та утримує батьків похилого віку.

16.02.2022 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

24.05.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

07.08.2009 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 07.08.2009 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилась дитини ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 18.11.2003 (а.с. 5).

14.09.2004 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 24.09.2004, а.с. 6).

Як встановлено матеріалами справи, позивач несе додаткові витрати на лікування та навчання спільної з відповідачем дитини.

Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини склали за останні три роки склали:

- отримання освітніх послуг з навчання англійської мови авторської методики «Англійська Хелен Дорон» за період вересень 2018 року по червень 2020 року включно - 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень;

- отримання платних стоматологічних послуг в сумі 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень;

- придбання гаджету - ноутбук Asus VivoBookS S533TF-BN236, зеленого кольору вартістю 20 832, 50 грн., сумку до ноутбуку, чорного кольору вартістю 374 грн, 17 коп., захист Android Plus вартістю 3 749 грн. 85 коп., загалом вартістю 29 197 гр. 85 копійок, для проведення вимушеного онлайн навчання в Україні;

- отримання платної освітньої послуги для підготовки фахівців як студентки Національного університету біоресурсів і природокористування України, вартість року якого становить 28 800 гривень, та предоплата в сумі - 14 900 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот) гривень за І семестр навчання;

- плати за проживання у гуртожитку АДРЕСА_2 , за період з 25.08.2021 року по 28.02.2022 року в сумі - 2 860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень.

Понесення позивачем додаткових витрат підтвержується наступними доказами:

-копія договору №HD03091811 від 03.09.2018 про надання освітніх послуг (навчання англійської мови) (а.с. 8);

-копія квитанції до прибутково касового ордера №07 від 03.09.2018, копія квитанції до прибутково касового ордера №19 від 03.09.2018, копія квитанції до прибутково касового ордера №12 від 28.09.2018; копія квитанції до прибутково касового ордера №04 від 02.11.2018; копія квитанції до прибутково касового ордера №10 від 30.11.2018; копія квитанції до прибутково касового ордера №02 від 21.12.2018; копія квитанції до прибутково касового ордера №01 від 21.01.2019; копія квитанції до прибутково касового ордера №02 від 11.03.2019; копія квитанції до прибутково касового ордера №10 від 29.03.2019; копія квитанції до прибутково касового ордера №05 від 10.05.2019; копія квитанції до прибутково касового ордера №08 від 31.05.219 (а.с. 9 12);

-копія договору №14091302 від 14.09.2019 про надання освітніх послуг (навчання англійської мови) (а.с. 13 - 15);

-копія квитанції до прибутково касового ордера №03 від 02.11.2019, копія квитанції до прибутково касового ордера №01 від 14.09.2019, копія квитанції до прибутково касового ордера №09 від 30.11.2019; копія квитанції до прибутково касового ордера №04 від 19.10.2019; копія квитанції до прибутково касового ордера №02 від 01.02.2020; копія квитанції до прибутково касового ордера №05 від 28.12.2019; копія квитанції до прибутково касового ордера №03 від 02.04.2020; копія квитанції до прибутково касового ордера №06 від 29.02.2020; копія квитанції до прибутково касового ордера №01 від 28.05.2020; копія квитанції до прибутково касового ордера №18 від 30.04.2020; (а.с. 16 18);

-договір про надання платних стоматологічних послуг від 05.11.2018 (а.с. 19 - 20);

-квитанції про оплату стоматологічних послуг (а.с. 22);

-копія договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 11.08.2021 (а.с. 24 25);

-копія договору про навчання у закладі вищої освіти №АОПЗБ-21101б від 11.08.2021 (а.с. 26 27);

-копія дублікату квитанції №0.0..1 від 05.08.2021 (а.с. 28);

-копія квитанції 0.0..1 від 13.08.2021 (а.с. 29);

-копія видаткової накладної №КГ000028252 від 28.08.2021 та чека № 34907 від 21.08.2021 (а.с. 30 - 31).

Позивач просить суд стягнути з відповідача 50% від сплаченої позивачем суми на додаткові витрати у розмірі 47 378,93 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає, що він має проблеми зі здоров`ям, бронхіальна астма, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, на утриманні має двох батьків похилого віку та перебуває у скрутному матеріальному положенні у зв`язку з невеликим заробітком. Станом на сьогоднішній день у відповідача є інша родина та малолітня дочка ОСОБА_6 .

Вказане підтверджується наступними доказами:

-довідками про доходи ПрАТ «Молнія» №697 від 17.12.2021, №698 від 17.12.2021 (а.с. 56 57);

-копія витягу з історії хвороби № (а.с. 59 - 60);

-Акт №659 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 20.12.2021 (а.с. 63);

-копія посвідчення громадянина, евакуйованого у 1986 році із зони відчуження (категорія 2) від 28.12.1993 (а.с. 67);

-копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 від 04.09.2010 (а.с. 54);

-копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 13.11.2012 (а.с. 55).

У своїх додаткових поясненнях щодо суті спору відповідач зазначає, що В постанові Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19 вказано, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, витрати за оплату навчання в вищому навчальному закладі ОСОБА_5 та пов`язані з навчання витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі №520/12681 /17, придбання планшета не може вважатися додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, та які мають відшкодовуватись в порядку ст. 185 СК України. Отже, витрати на придбання ноутбука Аsus, сумки для ноутбука, захисту Android Plus (страховки) або іншої техніки чи додатків до неї не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Згідно з постановою Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц, стягнення коштів на розвиток здібностей дитини є безпідставним, оскільки відвідування спортивної секції та дитячого гуртка малювання не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Відповідач вважає, що позивачем не було доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність навчання дитини на комп`ютерних курсах.

Отже, за аналогією витрати на навчання спільної доньки на мовних курсах «Англійська Хелен Дорон» не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Відповідач вважає, що позивачем зазначено, що нею понесено витрати на стоматологічне лікування ОСОБА_5 , проте не надано доказів, які підтверджують необхідність проведення ортодонтичного лікування. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності особливих обставин, що спричинили такі додаткові витрати на дитину.

В постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі № 756/14483/18 вказано, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

В матеріалах справи міститься постанова про закінчення виконавчого провадження №46031763 від 10.11.2021 щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 (а.с. 69).

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.1 1.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

За договором №АОПЗБ-21101б про навчання у закладі вищої освіти від 11.08.2021 ОСОБА_5 з 2021 року є студентом 1 курсу денного відділення за освітньою програмою Аналітичне та обліково-правове забезпечення бізнесу у Національному університеті біоресурсів і природокористування України. Згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 05.08.2021 вбачається, що оплату за навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України та оплату проживання в гуртожитку за період з 25.08.2021 по 28.02.2022 здійснює позивач. В матеріалах справи міститься дублікат квитанції №0.0..1 від 05.08.2021 на суму 14 900,00 грн. Та копія квитанції №0.0..1 від 13.08.2021 на суму 2 860,00 грн.

Суд також враховує потреби спільної з позивачем дитини у навчанні та необхідності придбання для навчання ноутбука, вартість якого 20 832 грн. 50 коп.

Понесення позивачем витрат на стоматологічні послуги, надані ОСОБА_5 , становлять в загальному розмірі 13 800,00 грн. та належить задовольнити.

Щодо оплати вартості освітніх послуг з навчання англійської мови за період з вересня 2018 року по червень 2020 року у розмірі 34 000,00 грн., враховуючи вартість таких послуг, суд дійшов висновку, що для стягнення половини їх вартості з відповідача, вони мали бути погодженні з ним попередньо.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають додаткові витрати у сумі: (13 800,00 грн. + 20 832,50 грн. + 14 900,00 грн. + 2 860,00 грн.) ? 2 = 26 196 грн. 26 коп. (двадцять шість тисяч сто дев`яносто шість грн. 26 коп.).

Згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 11, 19, 76-81, 141, 258-259, 274-279, 280-282, 284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , 1978 року народження, мешканця смт. Баришівка, Київської обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді 50% від сплаченої суми на додаткові витрати пов`язані з навчанням у сумі 26 196 грн. 26 коп. (двадцять шість тисяч сто дев`яносто шість грн. 26 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 28.08.2022.

Суддя В. Червонописький