Справа № 727/6273/22
Провадження № 2/727/1447/22
УХВАЛА

30 серпня 2022 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, збитків здоров`ю, завданих внаслідок кримінальних правопорушень невиконання рішень судів, зібрання та поширення недостовірної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, збитків здоров`ю, завданих внаслідок кримінальних правопорушень невиконання рішень судів, зібрання та поширення недостовірної інформації.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 26.07.2022 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, ст. 177 ЦПК України.

Окрім того, ухвалою суду від 16.08.2022 року судом повторно було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та роз`яснено, що у випадку невиконання вимог ухвали у 5-денний строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Вказана ухвала була отримана позивачем 23.08.2022 року.

Відповідно до ч.4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992 грн. 40 коп. (Стаття 4).

За змістом ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернулася до суду з двома самостійними позовними вимогами немайнового характеру, останній повинен був долучити до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1984 грн. 80 коп.

Проте до матеріалів позовної заяви не було долучено квитанції на підтвердження сплати судового збору. Також у позовній заяві не зазначено підстав звільнення позивача від обов`язку сплатити судовий збір.

Для усунення цих недоліків судом був встановлений строк 05 днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У визначений судом строк, викладені недоліки позивачем усунуто не було.

У зв`язку з вищевикладеним, дана позовна заява не може бути призначена до розгляду та вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, ст. 185 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, збитків здоров`ю, завданих внаслідок кримінальних правопорушень невиконання рішень судів, зібрання та поширення недостовірної інформації - визнати неподаною і повернути її позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.