Ухвала

Іменем України

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 465/1434/19

провадження № 61-6470ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про визнання недійсним проведення судово-психіатричної експертизи, визнання незаконності дій, рішень, бездіяльності у процесі проведення експертизи, відшкодування моральної та майнової шкоди, упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (далі - КНП Львівської ОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня») про визнання недійсним проведення судово-психіатричної експертизи, визнання незаконності дій, рішень, бездіяльності у процесі проведення експертизи, відшкодування моральної та майнової шкоди, упущеної вигоди.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2022 року повернуто заявниці з підстав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

08 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з заявою про роз`яснення ухвали Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року, в якій просила роз`яснити неврахуванням судом апеляційної інстанції при постановленні цієї ухвали факт подання нею електронного підпису до суду першої інстанції окремим файлом.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги заявниці, це судове рішення не є таким, що підлягає примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 рокуне підлягає роз`ясненню.

14 липня 2022 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги; касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме запропоновано заявниці сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

11 серпня 2022 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій остання просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що має проблеми із здоров`ям. Вказує, що предметом позову є захист її соціальних та трудових прав, відшкодування шкоди здоров`ю внаслідок фальсифікації висновків судово-психіатричної експертизи експертів психіатрів м. Києва та м. Львова. На підтвердження зазначеного надає копії медичних довідок, виписок із медичної карти, листків непрацездатності, витягів з медичної карти.

Надаючи оцінку доводам заявленої заяви про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення заявниці від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Таким чином, недоліки касаційної скарги усунуто.

У касаційній скарзі заявниця, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги заявниця зазначає, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року із неї неправомірно стягнуто судовий збір за подання заяви про роз`яснення судового рішення. Вказує, що апеляційним судом в оскаржуваному рішенні не роз`яснено ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

За правилами частин першої, третьої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Судове рішення - це акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до положень Конституції України, ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто, мова йде про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, суд відмовляє у роз`ясненні рішення (див. ухвали Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 904/2529/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 372/51/16-ц).

Згідно з частиною другою статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Таким чином, роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які виконуються у порядку, визначеному Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Оскільки апеляційний суд постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги заявниці, це судове рішення не є таким, що підлягає примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року.

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року із заявниці неправомірно стягнутий судовий збір за подання заяви про роз`яснення судового рішення, є необґрунтованими, оскільки апеляційним судом в оскаржуваній ухвалі зазначено, що при зверненні до суду з заявою ОСОБА_1 не подавала доказів на підтвердження обставин звільнення її від сплати судового збору, як і не подавала клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати. А тому, апеляційний суд, у відповідності до підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», стягнув із заявниці на користь держави судовий збір за подання заяви про роз`яснення судового рішення.

Враховуючи, що ухвала Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року постановлена з правильним застосуванням норм процесуального права, отже касаційна скарга є необґрунтованою, відповідно, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про визнання недійсним проведення судово-психіатричної експертизи, визнання незаконності дій, рішень, бездіяльності у процесі проведення експертизи, відшкодування моральної та майнової шкоди, упущеної вигоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний