Ухвала

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 296/8929/20

провадження № 61-6097ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д.

(суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі за позовом Єпархіального управління Одеської Єпархії Руської Православної Церкви Закордоном та Свято-Покровської громади міста Малин Одеської Єпархії Руської Православної Церкви Закордоном до Житомирської обласної державної адміністрації, Департаменту культури, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації, Управління культури Житомирської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною відмови, зобов`язання зареєструвати статут,

ВСТАНОВИВ:

Єпархіальне управління Одеської Єпархії Руської Православної Церкви Закордоном та Свято-Покровська громада міста Малин Одеської Єпархії Руської Православної Церкви Закордоном звернулися до суду з указаним вище позовом.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08 листопада

2021 року клопотання представника відповідача Житомирської обласної державної адміністрації задоволено.

Провадження у цивільній справі № 296/8929/20 за позовом Єпархіального управління Одеської Єпархії Руської Православної Церкви Закордоном та

Свято-Покровської громади міста Малин Одеської Єпархії Руської Православної Церкви Закордоном до Житомирської обласної державної адміністрації, Департаменту культури, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації, Управління культури Житомирської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною відмови, зобов`язання зареєструвати статут закрито.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач -

Свято-Покровська громада міста Малин Одеської Єпархії Руської Православної Церкви Закордоном та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як особи, які не брали участі в справі, оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року апеляційну скаргу Свято-Покровської громади міста Малин Одеської Єпархії Руської Православної Церкви Закордоном залишено без задоволення. Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 08 листопада

2021 року залишено без змін.

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 08 листопада 2021 року закрито.

У червні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, у якій заявник просить постанову Житомирського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 13 липня 2022 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків,

а саме запропоновано заявниці надати суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу із зазначенням обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, а також навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року та надати на їх підтвердження докази. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

27 липня 2022 року, із застосуванням засобів поштового зв`язку,

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 03 серпня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. відмовлено.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2022 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 13 липня 2022 року. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Копію вказаної ухвали направлено заявникові на зазначену в касаційній скарзі адресу.

Відповідно до відтиску штемпеля на поштовому конверті, ОСОБА_1 ,

20 серпня 2022 року, із застосуванням засобів поштового зв`язку,

звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В. На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 липня 2022 року надала уточнену касаційну скаргу.

Заява представника ОСОБА_1 про відвід колегії суддів підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року

у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) вказала, що використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Подібні висновки викладені в ухвалі Касаційного адміністративного суду

від 08 січня 2019 року у справі № 826/3515/18 (провадження

№ К/9901/69661/18), постанові Великої палати Верховного Суду

від 07 квітня 2021 року у справі 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21); Касаційного цивільного суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (61-393св21) та інших.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00

і № 18589/02)).

З урахуванням змісту поданої заяви про відвід, колегія суддів визнає дії ОСОБА_1 проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю заяву без розгляду.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 2, 44, 258, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць