Березівський районний суд Одеської області
01.09.2022
Справа № 494/1058/22
Провадження № 2/494/389/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Твердун Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мевліда Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2022 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

Ставаракі В.О., звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 30 березня 2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Останній рік позивачка з відповідачем постійно сваряться. Кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Кожен проживає окремо й сімейних відносин не підтримують.

Позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю. За наведених обставин шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим.

Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення між подружжям. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі.

Позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, примирення між сторонами не можливе.

На підставі вищевикладено, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 17.08.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 01.09.2022 року о 13:00 год.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що відповідач періодично вживає алкогольні напої, приходить додому пізно, був випадок вчинення домашнього насильства з боку відповідача. При цьому, позивач зазначила, що відповідач надає матеріальну допомогу дитині, цікавиться його життям, також надає кошти для купівлі продуктів харчування, таким чином підтримує матеріальне становище сім`ї.

Відповідач у судове засідання не з`явився, 30.08.2022 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача та її представника, врахувавши позицію відповідача, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У судовому засіданні встановлено наступне.

30 березня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 24. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_6 ».

Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя між подружжям не склалось з того приводу, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Останній рік кожен проживає окремо й сімейних відносин не підтримує. Позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю. За наведених обставин шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення між подружжям.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд повинен з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та прийняти рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно до п.п.3,10,14 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається :за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу та за спільною заявою подружжя, яке має дітей. У п.п. 10, 14 вказаної постанови зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Позивачем та її представником не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог, хоча обов`язок доказування і подання доказів закон покладає на нього; у судовому засіданні позивач та його представник жодним чином не навели тих обставин, що цей шлюб розпався, на переконання суду ніяких причин для розірвання шлюбу в судовому засіданні не встановлено. Доказування позивача ґрунтується виключно на припущеннях.

Із мотивів позовної заяви та позиції позивача під час розгляду справи суд не вбачає підстав для розірвання шлюбу і наведене позивачем, стосовно зловживання відповідачем алкогольними напоями та вчинення домашнього насильства нічим не підтверджено, оскільки ОСОБА_1 не наведено достатньо вагомих обставин, які б давали підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Тому суд не виключає, що сторони можуть повернутись до нормального сімейного життя.

З матеріалів справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 24.03.2022 року проходить військову службу у лавах Збройних Сил України, проти розірвання шлюбу заперечує.

Враховуючи наведене про відсутність доказів стосовно встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що у позові про розірвання шлюбу необхідно відмовити за недоведеністю.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачку.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовити.

Витрати по справі покласти на позивачку.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РС ГУДМС в Одеській області 21.04.2016 року, РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Суддя Панчишин А.Ю.