2/465/2230/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23.08.2022 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

при секретарі судового засідання Старух Ю.М.,

з участю представника позивача Заремби О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Львівська міська рада (м. Львів, пл. Ринок, 1), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до відповідача, за участю третьої особи, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 12 липня 2021 року між позивачем та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3 . Вказаний правочин посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кодлубай Н.П., реєстровий номер 1045. П.17 договору передбачено обов`язок продавців звільнити квартиру і знятися з реєстраційного обліку в ній до 1 вересня 2021 року. Однак, такого обов`язку продавці квартири не виконали добровільно. Так, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , який вже більше 10 років не проживає в Україні, фізично перебуває у Португалії, місто Порту. З договору купівлі-продажу вбачається, що повноваження у матері на відчуження квартири від iменi сина посвідчені 27 липня 2020 року консулом Консульства України в місті Порту ОСОБА_4 . Зі слів матері відповідача, термін дії її повноважень, як представника, закінчився і вона просто не встигла зняти сина з реєстраційного обліку. Додаткову довіреність на вчинення таких дiй син не надавав, в Україну найближчим часом повертатися не збираються. Актами ЛКП «Вулецьке» вiд 25 жовтня 2021 року, 17 листопада 2021 року та 12 січня 2022 року стверджено, що відповідач зареєстрований у квартирі, однак фактично не проживає в ній. Відтак, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 31.03.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином, неодноразово повідомлявся про час та місце проведення останніх, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 . За цією адресою відповідачеві неодноразово надсилалася судові повістки про виклик до суду, однак, такі повернуті на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З урахуванням наведеного та беручи до уваги положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, належним чином, неодноразово повідомлялася про час та місце розгляду справи.

На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири від 20.07.2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки від 21.10.2021 року № 1041 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_5 .

Відповідно до актів ЛКП «Вульцьке» № 401 від 25.10.2021 року, № 422 від 17.11.2021 року, № 12 від 12.01.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак, фактично не проживає за вказаною адресою.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до змісту норм ст. ст.1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Згідно з п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад встановлені законодавством строки, не проживає понад встановлені строки в житловому приміщенні, власником якого є позивач, домовленості між відповідачем та власником житла щодо порядку користування квартирою немає і, залишаючись зареєстрованим у домоволодінні позивача, відповідач перешкоджає останньому у здійсненні його законних прав, а тому, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Львівська міська рада (м. Львів, пл. Ринок, 1), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Львівська міська рада, код ЄДРПОУ 04055896(м. Львів, пл. Ринок, 1).

Суддя Величко О.В.