Справа № 134/219/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 серпня 2022 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: Зарічанського В.Г. з участю секретаря: Слободян Т.В. представника позивача: Купрія О.М. відповідача: ОСОБА_1

розглянувши в смт Крижопіль у відкритому судовому засіданні цівільну справу за позовом за позовом Селянського (фермерського) господарства "Русіна Петра Васильовича" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Селянське (фермерське) господарство "Русіна Петра Васильовича" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13 травня 2011 року між ОСОБА_2 (надалі - Орендодавець ) та СФГ «Русіна Петра Васильовича», було укладено Договір оренди землі, згідно п.1 якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Голубецької сільської ради та належить Орендодавцю на підставі державного акту на право власності на землю серія ЯБ №961302 від 16.04.2007 року. Згідно п.2 Договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 3,8421 га, у тому числі рілля. Договір оренди укладено на 10 років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору оренди). Пунктом 19 Договору оренди визначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у одноденний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п. 19 договору). Розірвання Договору оренди в односторонньому порядку не допускається (п.36 Договору). Договір оренди набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» (п.40 Договору). Вказаний Договір оренди підписано сторонами без зауважень та зареєстровано у Крижопільському відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 жовтня 2011 року за №00225. 28.10.2011 року між Позивачем та Відповідачем був підписаний Акт приймання-передачі об`єкта оренди, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв земельну ділянку кадастровий номер :03:001:001:0019 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , помер. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 23 вересня 2013 року. У частинах другій, третій, восьмій та одинадцятій статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення (частини дев`ята та десята статті 33 Закону України "Про оренду землі"). З огляду на викладене позивач позбавлений скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , а його спадкоємці(мець) не повідомили про перехід права власності на земельну ділянку. Окрім цього, право оренди, передбачене Договором, позивач не зміг зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з огляду на наявність в даному реєстрі зареєстрованого іншого речового права на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 . Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно...., номер інформаційного витягу 278482033 від 07.10.2021 року, 10.11.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки. Право користування земельною ділянкою згідно Договору оренди землі від 10.11.2011 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.09.2021 року державним реєстратором Брацлавської селищної ради Вінницької області Манятовською Аллою Анатоліївною, номер запису про інше речове право: 44352918. У відповідності Договору оренди землі укладено строком на 49 (сорок дев`ять), дата закінчення 10.11.2060. Відповідно до положень ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції до 01.01.2013), укладений Договір оренди землі підлягав обов`язковій державній реєстрації, з моменту якої набував чинності. Частиною 2 статті 125 ЗК України (у редакції, що діяла на виникнення спірних відносин) визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. А згідно зі статтею 126 ЗК України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин), право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Таким чином, розмежовувався момент укладення договору оренди землі, внаслідок чого договір набував юридичного значення як факт (наявність домовленостей сторін на виникнення між ними прав та обов`язків у майбутньому після державної реєстрації договору) та момент набрання чинності договором в результаті проведення його державної реєстрації, після чого виникали суб`єктивні цивільні права та обов`язки сторін. Тобто, державна реєстрація правочину виконувала функцію фіксації державою волевиявлення сторін договору оренди для подальшого офіційного визнання права оренди землі та гарантування його реалізації орендарем з метою забезпечення стабільності цивільного обороту речових прав на земельні ділянки. Момент укладення договору оренди землі, а відтак і початок перебігу строку його дії пов`язаний з моментом державної реєстрації Договору оренди землі, що відповідає статті 18 Закону N161- XIV, чинній на час укладення Договору оренди землі від 10.11.2011. З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року N 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України "Про оренду землі" були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому після 01 січня 2013 року Відповідач позбавлений права державної реєстрації Договору. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.... , номер інформаційного витягу 278482033 від 07.10.2021 року, вбачається, що державну реєстрацію Договору оренди землі від 10.11.2011 проведено не було, а здійснена 24.09.2021 (номер запису про інше речове право : 44352918. Разом з тим, проведення 24 вересня 2021 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:001:001:0019 на підставі Договору оренди землі від 10.11.2011 не може підмінити державну реєстрацію самого Договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року. Оскільки Відповідач не здійснив державну реєстрацію Договору оренди землі від 10.11.2011, то цей договір не набрав чинності, а відповідно Відповідач не набув прав орендаря за Договором оренди землі від 10.11.2011. Договір оренди землі, укладений між Позивачем та ОСОБА_2 від 13 травня 2011, був зареєстрований у передбаченому законом порядку, що підтверджується відповідним записом на останній сторінці( аркуш 4) Договору з підписом посадової особи та печаткою органу державної реєстрації. Таким чином, право оренди Позивача на земельну ділянку площею 3,8421 га, кадастровий номер :03:001:001:0019 є дійсним, оскільки Договір оренди зареєстрований у передбаченому законом станом на 2011 рік порядку. Договір оренди не був розірваний, недійсним не визнавався. За таких обставин, Позивач є законним належним користувачем вказаної земельної ділянки. У спірних правовідносинах, під час дії укладеного між Позивачем та ОСОБА_2 . Договору оренди, тобто, коли Позивач мав законні права користування земельною ділянкою на передбачених Договором оренди умовах, між Відповідачем та ОСОБА_2 був укладений Договір оренди землі від 10.11.2011. Договір оренди землі від 10.11.2011 суперечить пункту 6 частини першої статті З ЦК України, оскільки він є наслідком недобросовісної поведінки ОСОБА_2 . У ОСОБА_2 були відсутні правові підстави для укладання Договору оренди землі від 10.11.2011, оскільки на той момент право на земельну ділянку площею 3,8421 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:001:0019 обтяжене (запис від 28 жовтня 2011 року за №00225). Тобто, право оренди земельної ділянки є речовим правом, яке за своєю правовою природою не може одночасно встановлюватись щодо однієї земельної ділянки для різних правонабувачів. Чинне законодавство у сфері земельних відносин не передбачає можливості спільного (одночасного) використання земельних ділянок кількома особами на умовах договору оренди землі. Однак, на момент укладення оспорюваного Договору оренди землі від 10.11.2011, законним землекористувачем земельної ділянки, право користування якою було передано Відповідачу за вказаним Договором оренди землі, був Позивач. Тобто земельна ділянка під час дії Договору оренди землі від 13.05.2011 була передана ОСОБА_2 в користування відповідно до Договору оренди землі від 10.11.2011 іншій особі, що є порушенням норм чинного законодавства, оскільки одна і таж земельна ділянка не може бути передана в оренду або в інший спосіб у користування - одночасно. Крім того, виходячи із приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі» та п.8 Договору оренди, Позивач має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, а оскільки спірна земельна ділянка, ще під час дії Договору оренди землі від 13.05.2011 передана Відповідачу відповідно до Договору оренди землі від 10.11.2011, то таким чином Позивач не в змозі реалізувати своє законне право на продовження Договору оренди. Отже, укладення між Відповідачем та ОСОБА_2 . Договору оренди земельної ділянки від 10.11.2011 за наявності оформленого у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою за СФГ « ОСОБА_4 », повністю нівелює законне право Позивача як землекористувача на користування земельною ділянкою за Договором оренди землі від 13.05.2011, у той час, як законом орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку. В момент вчинення Договору оренди земельної ділянки від 10.11.2011 сторонами не було дотримано вимоги частини 1 статті 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Враховуючи вищевикладене, Договір оренди земельної ділянки від 10.11.2011 року, укладений між Відповідачем та ОСОБА_2 , є недійсним. Реєстрація права користування земельною ділянкою площею 3.8421, кадастровий номер :03:001:001:0019 на земельну ділянку, на яку вже зареєстровано право оренди (запис від 28 жовтня 2011 року за №00225), є незаконним, оскільки така повторна реєстрація зумовлює ситуацію, за якої одна і та ж земельна ділянка передана в користування різним особам. Чим порушено переважне право Позивача на поновлення Договору оренди. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 21.03.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача та заява про застосування строків позовної давності, де відповідач, повністю не визнає пред`явлені позовні вимоги, заперечує проти позову про визнання договору оренди недійсним в повному обсязі заявлених позовних вимог, вважає позовні вимоги необґрунтованими та вважає, що цей позов не може бути задоволений судом виходячи з наступного. 10.11.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0019 (надалі Договір). В момент підписання Договору його сторонами усі істотні умови були узгоджені. В позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_2 згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звертає увагу суду, що до 23.09.2013 року ОСОБА_2 не звертався до відповідача із вимогою, визнати недійсним Договір, адже 25.08.2007 року ОСОБА_2 позичив у відповідача 30000 (тридцять тисяч) гривень, про що дав розписку на ім`я ОСОБА_5 , який передав йому кошти від імені відповідача. Згідно розписки ОСОБА_2 отримав кошти та передав в заставу оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серія АБ №961302 від 16.04.2007 року (кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0019) та зобов`язався повернути кошти 01.10.2008 року. Кошти ОСОБА_2 відповідачу у вказаний строк не відав пояснивши це тим, що в нього їх немає, але обіцяв повернути. 30.08.2011 року відповідач звернувся до ОСОБА_2 із проханням повернути йому кошти. Адже початок перебігу позовної давності почався з моменту порушення строку його погашення, а саме: 01.10.2008 року, а закінчується: 01.10.2011 року. ОСОБА_2 в черговий раз відмовився повертати кошти. Відповідач сказав, що буде займатися підготовкою позовної заяви про стягнення боргу та подачею її на розгляд до суду. На що ОСОБА_2 запропонував йому продати за 30000 (тридцять тисяч) гривень в якості боргу свій пай кадастровий номер :03:001:0019, документи на який, а саме: оригінал державного акту від 16.04.2007 року і так знаходився у відповідача. Відповідач погодився, (на час виникнення спірних правовідносин) була встановлена законом тимчасова заборона на здійснення купівлі, продажу, відчуження у інший спосіб земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних часток (паїв). Тому сторони погодили укласти Договір на 49років, що і було зроблено 10.11.2011 року. 01 липня 2021 року було скасовано мораторій (заборону) на продаж землі. 07.07.2021 року з метою укладення договору купівлі продажу, відповідач вирішив знайти ОСОБА_2 . Однак дізнався, що той помер. 24.09.2021 року відповідач був вимушений звернутися до державного реєстратора, щодо реєстрації права оренди земельної ділянки. Надав реєстратору Договір, державний акт на право власності на земельну ділянку серія АБ №961302 від 16.04.2007 року, Витяг з ДЗК №49906451 від 24.09.2021. 07.10.2021 року відповідач отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №278482033. Позивачем заявлена вимога про визнання недійсним Договору, де він не є стороною, а тому Селянське (фермерське) господарство «Русіна Петра Васильовича» позбавлене можливості заявити вимоги про визнання даного правочину недійсним в порядку, передбаченому ст. 215 ЦК України. Позивачем заявлена вимога про визнання недійсним Договору з підстави повторної реєстрації на одну і ту ж земельну ділянку. Однак в позовні заяві позивач противорічить сам собі та вказаним підставам, а саме: «Отже, оскільки Відповідач не здійснив державну реєстрацію Договору оренди землі від 10.11.2011, то цей Договір не набрав чинності, а Відповідно Відповідач не набув прав орендаря за Договором оренди землі від 10.11.2011.» (абз.4,стор.З). В позовній заяві позивач вказує, що між ним та ОСОБА_2 13.05.2011 року був укладений договір оренди землі строком на 10 років до 13.05.2021 року. Договір зареєстровано в Крижопільському відділі Вінницької регіональої філії ДП «Центр ДЗК» 28.10.2011 року за № 00225. Однак це не є можливим, адже 25.08.2007року, згідно розписки ОСОБА_2 передав в заставу оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серія АБ №961302 від 16.04.2007 року (кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0019), який до сьогоднішнього дня знаходиться у відповідача. Тому ОСОБА_2 не міг надати позивачу державний акт на право власності на земельну ділянку серія АБ №961302 від 16.04.2007 року, для укладення договору. З огляду на це у відповідача є сумніви, щодо дійсності, чинності та виконуваності договору оренди землі від 13.05.2011 року. У вказаному договорі оренди землі від 13.05.2011 року недодержано вимог, визначених у ч. 1 ст. 15 Закону "Про оренду землі" в редакції, що застосовувалась на час укладення таких договорів. В ньому відсутні вказівки на кадастровий номер об`єкту оренди. За відсутності передбачених на той час Законом невід`ємних частин договору, що унеможливлює проведення ідентифікації об`єкту оренди землі по відношенню до первинного правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серія АБ №961302 від 16.04.2007 року, що свідчить про те, що у правочині не визначено істотної умови договору - об`єкту оренди. Що є підставою для відмови в реєстрації договору, а тому реєстрація договору оренди землі від 13.05.2011 року, проведена з порушення вимог закону. Крім того, на спірну земельну ділянку не була відкрита Поземельна книга, дані якої не були внесені до автоматизованої системи (надалі АС) ДЗК. З цих підстав державна реєстрація договору між позивачем та ОСОБА_2 13.05.2011 року не відбулась. У Витягу з ДЗК №49906451 від 24.09.2021 року, який відповідач надав держаному реєстратору, відсутні будь-які обмеження на земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0019. Реєстратор перевірив інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих прав оренди, та встановив відсутність відомостей про земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0019 в тому числі в АС ДЗК. Тому реєстратор не відмовив у реєстрації права оренди земельної ділянки відповідачу, а здійснив реєстраційні дії, що підтверджується, наданим позивачем, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №278482033 від 07.10.2021. Державна реєстрація права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0019, відповідачу на сьогоднішній день не скасована. В той час, строк дії надано позивачем Договору від 13.05.2011 року, реєстрація якого проведена з порушення вимог закону, закінчився 13.05.2021 року. Позивач не надав доказів, які б достовірно свідчили про факт отримання коштів Орендодавцем від позивача, як орендної плати за період 2011 - 2021 років. Також не надав доказів поновлення Договору. Тому доводи позивача про визнання Договору оренди землі від 10.11.2011 року з підстав повторної реєстрації на одну і ту ж земельну ділянку є безпідставними та не обґрунтованими. У даному випадку позивачем не доведено існування підстав для визнання договору недійсним. В позовній заяві позивач не ставить питання про поновлення строку позовної давності. Тому вважає, що початок перебігу позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного Договору, а саме: від 10.11.2011 року. Просить суд застосувати строки позовної давності. Також зазначає, що даний позов не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору. Адже позивач пообіцяв відповідачу після збору врожаю, а саме: до 01.09.2022 року, звільнити земельну ділянку. Також позивач не зазначив: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. За вказаних обставин, викладені у відзиві фактичні дані, а також письмові докази, що додані до нього, в повному обсязі спростовують позовну заяву про визнання договору оренди недійсним. Просить у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерське) господарство «Русіна Петра Васильовича» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним відмовити. 27.04.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача. В обґрунтування заперечень щодо позовної заяви, відповідач, визнає що дійсно 10.11.2011 між ним та ОСОБА_2 було укладено та підписано договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:001:0019. Окрім цього, відповідач не спростовує твердження позивача щодо порушення сторонами договору від 10.11.2011 вимог положень ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції до 01.01.2013), укладений Договір оренди землі підлягав обов`язковій державній реєстрації, з моменту якої набував чинності. Частиною 2 статті 125 ЗК України визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. У відзиві відповідач зазначив, що фактично між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі земельної ділянки кадастровий номер :03:001:001:0019, оскільки, на час виникнення спірних правовідносин, була встановлена законом тимчасова заборона на здійснення купівлі, продажу відчуження у інший спосіб земельних ділянок Тому сторони погодились укласти Договір на 49 років. Що і було зроблено 10.11.2011 року.» . Таким чином, відповідач визнає, що договір оренди земельної ділянки від 10.11.2011 приховує інший правочин ( договір купівлі - продажу) і не спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому, а саме передання в оренду на 49 років земельної ділянки кадастровий номер :03:001:001:0019. У відзиві відповідач зазначив : « Адже позивач пообіцяв відповідачу після збору врожаю, а саме до 01.09.2022 року, звільнити земельну ділянку.». Таким чином, відповідач визнає, що з 10.11.2011 земельна ділянки кадастровий номер :03:001:001:0019 не перебувала в його оренді і він за користування земельною ділянкою не сплачував ОСОБА_2 орендну плату. 23.05.2022 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, де не погоджується з викладеними позивачем міркуваннями. Проти них заперечує в повному обсязі та вважає їх необґрунтованими. Відповідач не визнає укладення договору оренди між позивачем та ОСОБА_2 про що також зазначалося у відзиві, адже з 25.08.2007, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серія АБ №961302 від 16.04.2007 року(кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0019), знаходиться у відповідача. Тому ОСОБА_2 не міг надати позивачу державний акт для укладення договору. З огляду на це у відповідача є сумніви, щодо дійсності укладення договору оренди землі від 13.05.2011 року та його державної реєстрації, оскільки для підтвердження реєстрації договору, позивач Витягу з ДЗК не надав. Міркування позивача про укладення між відповідачем та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу є хибний, оскільки сторони уклали договір оренди землі, в якому додержано істотні умови та вимоги Закону "Про оренду землі". На момент укладення договору воля відповідача та орендодавця відображала намір здійснити саме договір оренди. Зміст якого був відомий її учасникам, а умови правочину були чітко зафіксовані в договорі оренди. Так, 07.07.2021 відповідач бажав звернутися до орендодавця з пропозицією придбати орендовану ним, згідно договору оренди землі від 10.11.201, земельну ділянку. Однак згоди на укладення договору купівлі-продажу не отримав, оскільки орендодавець помер. Тому укладення договору оренди мало на меті настання реальних правових наслідків, обумовлених цим договором. Також, позивач не є стороною оскаржуваного договору оренди землі від 10.11.2011. Договір відповідає вимогам Закону "Про оренду землі" та належним чином зареєстрований. В той час позивач не надав доказів укладення договору оренди від 13.05.2011 року його державної реєстрації та настання реальних правових наслідків. Термін наданого позивачем договору від 13.05.2011 року, закінчився 13.05.2021 року. Позивач не надав доказів поновлення Договору. Також позивач не ставить питання про поновлення строку позовної давності. Вважає, що початок перебігу позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного Договору, а саме: від 10.11.2011 року, який закінчився 10.11.2014 і тому позивач позбавлений можливості оскаржувати договір оренди землі від 10.11.2011 у суді, адже він жодним чином не порушує його прав. Доводи позивача про визнання недійсним Договору оренди землі від 10.11.2011 року з підстав повторної реєстрації на одну і ту ж земельну ділянку є безпідставними та не обґрунтованими. Позивачем не доведено існування підстав для визнання договору недійсним. 16 червня 2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_6 ", в якій частково відмовлялося від позову в частині:« Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 10.11.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки, площею 3,8421 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:001:0019, до Відповідача, ОСОБА_1 у справі № 134/219/22, та закрити провадження в справі у цій частині. Ухвалою суду від 16 червня 2022 року задоволено заяву про відмову від позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації. Провадження у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Русіна Петра Васильовича" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації в частині позовних вимог, а саме: «Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 10.11.2011, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки, площею 3,8421 га, в тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:001:0019». закрити у зв`язку із частковою відмовою позивача від позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги селянського (фермерського) господарства "Русіна Петра Васильовича" підтримав та просив задовольнити. Вказав, що 13 травня 2011 року між ОСОБА_2 та СФГ «Русіна Петра Васильовича», було укладено Договір оренди землі, згідно п.1 якого ОСОБА_2 надав, а СФГ « ОСОБА_4 » прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Голубецької сільської ради та належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серія ЯБ №961302 від 16.04.2007 року. 13.05.2011 року між Позивачем та ОСОБА_2 був підписаний Акт приймання-передачі об`єкта оренди, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв земельну ділянку кадастровий номер :03:001:001:0019 . Відповідно до умов договору оренди землі він укладений на 10 років. Після закінчення строку договору оренди землі СФГ «Русіна Петра Васильовича» має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово власника земльної ділянки про намір продовжити його дію, як то передбачено п.8 договору оренди землі. Вказаний Договір оренди підписано сторонами без зауважень та зареєстровано у Крижопільському відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 жовтня 2011 року за №00225. Окрім цього, заведена реєстраційна справа (а.с.60-72). В жовтні місяці 2021 року, до закінчення дії (28.11.2021) договору оренди землі від 13.05.2011, до СФГ «Русіна Петра Васильовича» звернувся ОСОБА_1 з вимогою звільнити земельну ділянку :03:001:001:0019. Свої вимоги мотивував тим, що 10.11.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки. Строк договору становить 49(сорок дев`ять) років. Право користування земельною ділянкою згідно Договору оренди землі від 10.11.2011 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.09.2021 року державним реєстратором Брацлавської селищної ради Вінницької області Манятовською Аллою Анатоліївною, номер запису про інше речове право: 44352918. Вважає, що договір оренди земельної ділянки, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час дії договору оренди землі від 13.05.2011, який набрав свою чинність 28 жовтня 2011 року, суперечить вимогам законодавства, а саме. Суперечить пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, оскільки він є наслідком недобросовісної поведінки ОСОБА_2 . У ОСОБА_2 були відсутні правові підстави для укладання Договору оренди землі від 10.11.2011, оскільки на той момент право на земельну ділянку площею 3,8421 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:001:0019 було обтяжене, що підтверджується записом від 28 жовтня 2011 року за №00225). З даного приводу Верховний Суд в постанові від 10.04.2019 року у справі №390/34/17 висловив наступний правовий висновок: «добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці.». Тобто право оренди земельної ділянки є речовим правом, яке за своєю правовою природою не може одночасно встановлюватись щодо однієї земельної ділянки для різних правонабувачів. Чинне законодавство у сфері земельних відносин не передбачає можливості спільного (одночасного) використання земельних ділянок кількома особами на умовах договору оренди землі. У постанові від 29.09.20р. у справі №378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19, оприлюднено 08.12.20р.) Велика Палата Верховного Суду вказала: « що укладення орендодавцем (власником орендованої земельної ділянки) нового договору оренди земельної ділянки або договору емфітевзису під час дії договору оренди цієї земельної ділянки з іншим орендарем суперечить законодавству та порушує права та інтереси первинного орендаря щодо поновлення договору оренди» Окрім цього, відповідно до вимог ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції до 01.01.2013), частини 2 статті 125 ЗК України договора оренди землі підлягали обов`язковій державній реєстрації, з моменту якої вони набували чинності. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. З огляду на правову позицію Верховного суду України, який неоднаразово вказував, що поняття "момент укладення договору" та "момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки" різняться змістовим наповненням, а також можуть відрізнятися у часі, про що зазначено і у мотивувальних частинах постанов від 19.02.2014 у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) та від 13.06.2016 у справі № 570/3056/15-ц (провадження № 6-643цс16). З огляду на викладене, позививач вважає, що він позбавлений скористатися переважним правом поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки це право порушено відповідачем, а також перешкоджає дотриманню права СФГ « ОСОБА_4 » користуватися орендованою земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:001:0019. Представник позивача, адвокат Купрій О.М. мотивуючи вимоги зазначив, що у частинах другій, третій, восьмій та одинадцятій статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення (частини дев`ята та десята статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог та пояснив, що 25.08.2007 ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) гривень про що дав розписку на ім`я ОСОБА_5 та зобов`язався повернути кошти 01.10.2008. Оскільки ОСОБА_2 кошти не повернув, то він запропонував ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу 30 000 (тридцять тисяч) гривень купити у нього земельну ділянку :03:001:001:0019. ОСОБА_1 погодився з даною пропозицією, але оскільки, була встановлена законом тимчасова заборона на здійснення купівлі- продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено та підписано договір оренди земельної ділянки від 10 листопада 2011 року. 01 липня 2021 року було скасовано мораторій (заборона) на продаж землі, 07 липня 2021 року з метою укладення договору купівлі продажу, ОСОБА_1 вирішив знайти ОСОБА_2 . Однак дізнався, що той помер, а тому вирішив, 24 вересня 2021 року звернутися до державного реєстратора, щодо реєстрації права оренди земельної ділянки. Наголосив на тому, що земельну ділянку кадастровий номер :03:001:001:0019, ОСОБА_2 , ніколи не передавав йому в користування. З моменту укладення між ними договору оренди земельної ділянки, земельна ділянка знаходилась і знаходиться у постійному користуванні (обробітку) позивача. В обгрунтування свої вимог відповідач посилався на те, що він вважає, що договір оренди землі, який укладений між позивачем та ОСОБА_2 від 13.05.2011 року закінчився 13.05.2021. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного висновку. Так судом встановлено, що 13 травня 2011 року між ОСОБА_2 та СФГ «Русіна Петра Васильовича», було укладено Договір оренди землі, згідно п.1 цього договору ОСОБА_2 надав, а СФГ « ОСОБА_4 » прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Голубецької сільської ради. Змельна ділянка, кадастровий номер :03:001:001:0019, належала ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на землю серія ЯБ №961302 від 16.04.2007. Договір оренди земельної ділянки від 13.05.2011 зареєстровано, 28 жовтня 2011 року, у Крижопільському відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 жовтня 2011 року за №00225, терміном на десять років і закінчувався 28 жовтня 2021 року. Крім цього, відповідно до пункту 8 договору оренди землі від 13 травня 2011 року після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору оренди). Відповідачем не спростовано факт користування позивачем орендованою земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:001:0019 з 13 травня 2011 року, та на день розгляду справи. Судом також встановлено, що відповіно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…. , номер інформаційного витягу 278482033 від 07.10.2021, вбачається, що державну реєстрацію договору оренди землі від 10.11.2011, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проведено не було, а здійснено, 24.09.2021, державну реєстрацію іншого речового, номер запису про інше речове право 44352918). Разом з тим, проведення 24 вересня 2021 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:001:001:0019 на підставі договору оренди землі від 10.11.2011 не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року. Отже, оскільки відповідач не здійснив державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 10.11.2011 до 01 січня 2013 року, то цей договір не набрав чинності, а відповідно відповідач не набув прав орендаря за договором оренди земельної ділянки від 10 листопада 2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , помер. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 23 вересня 2013 року. Суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 , орендодавець, помер до закінчення договору оренди землі від 15 травня 2011 року і цей договір містить умови про його поновлення то право оренди позивача було чинним до до 28 жовтня 2021 року. Відповідно до частини першої статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 ЦК України, визначаються також статтею 33 Закону України. За змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі» Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. Суд погоджується із твердженням позивача, що державна реєстрація речового права (номер запису про інше речове право 44352918) та договір оренди земельною ділянкою від 10 листопада 2011 року порушує переважне право позивача щодо укладення договору оредни земельної ділянки кадастровий номер :03:001:001:0019 на новий строк. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права (висновок Верховного Суду у постанові від 25.03.2021 року у справі 462/6841/18). У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року в справі № 638/2304/17 вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. У розуміні наведеного правомірними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Суд вважає, що позивач обрав ефективний спосіб захисту порушеного права, а саме скасування рішення про державну реєстрацію речових прав. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 23 червня 2020 року у справі N 906/516/19, від 30 червня 2020 року у справі N 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі N 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі N 916/2464/19, від 03 вересня 2020 року у справі N 914/1201/19, від 03 лютого 2021 року у справі N 278/3367/19-ц (провадження N 61-13586св20), від 06 жовтня 2021 року у справі N 754/8547/19 (провадження N 61-10163св21). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17 (провадження N 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16 (провадження N 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц (провадження N 14-338цс18). За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача, суд вважає, що вона не може бути застосована з огляду на наступне.. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Вирішуючи спір, суд виходить з того, що початком перебігу позовної давності є момент реєстрації вказаного договору, тобто з 24.09.2021, а тому вважає, що позивачем не порушено строків звернення до суду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір за двома позовними вимогами в сумі 4962,00 грн., та представник позивача відмовився від однієї позовної вимоги, то сума яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача складає 2481,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень, що становить половину витрат, понесених позивачем. З урахуванням викладеного, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, установивши, що державна реєстрація речового права (номер запису про інше речове право : 44352918) порушує переважне право СФГ «Русіна Петра Васильовича» перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 255 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 19, 33 Закону України « Про оренду землі»,суд -

ВИРІШИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60809756 від 07 жовтня 2021 року 08:17:57, ухвалене державним реєстратором Брацлавської селищної ради Вінницької області Манятовською Аллою Анатоліївною, щодо реєстрації іншого речового права (право оренди земельної ділянки) 44352918 від 24 вересня 2021 року 17:46:48 за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на підставі договору оренди землі серія та номер Б/Н виданий 10.11.2011, акту приймання передачі нерухомого майна, серія та номер Б/Н виданий 10.11.2011 щодо земельної ділянки площею 3,8421 га, у тому числі рілля, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:001:0019 із одночасним припиненням діючого речового права (44352918)- права оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на земельну ділянку площею 3,8421 га з кадастровим номером :03:001:001:0019. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Селянського (фермерського) господарства "Русіна Петра Васильовича" 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня витрати по оплаті судового збору. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Селянського (фермерського) господарства "Русіна Петра Васильовича" витрати на правову допомогу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду. Найменування сторін: Позивач Селянське (фермерського) господарства "Русіна Петра Васильовича", місце знаходження смт Крижопіль, вул. Коцюбинського, 5 Вінницької області, ЄРДПОУ 13324780. Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 . Повний текст рішення суду виготовлений 19 серпня 2022 року.

Суддя: