Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участі секретаря Паньшиної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, репутації та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, репутації та відшкодування моральної шкоди по 50000 грн з кожного, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.04.2022 року позивача було викликано до кабінету в.о. начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Супряги О. та повідомлено про те, що на адресу Головного управління надійшла скарга від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо нібито його причетності до втручання у пенсійні справи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , неперерахунку пенсії ОСОБА_8 , а також побитті невідомого йому громадянина та притягненні його до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевказаного позивач, зазначає, що неправомірними діями відповідачів принижена його честь та гідність, ділова репутація, так як він є державним службовцем, працює головним спеціалістом юрисконсультом відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та є пенсіонером Національної поліції України, учасником бойових дій, інвалідом ІІ групи, а також заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях та переживаннях, оскільки позивач вважає, що відповідачі принизили його перед іншими людьми та поширили відомості про те, що він вчиняв кримінальні злочини та адміністративні правопорушення. Позивач відчув сильні переживання, хвилювання та повинен був постійно виправдовуватися й надавати пояснення перед керівництвом, колегами на роботі, в поліції на запитання чи вчиняв він кримінальні злочини та адміністративні правопорушення. Позивач зазначає, що в нього різко погіршилося здоров`я після повідомлення про надходження вказаної скарги, у зв`язку з чим, станом на 08.06.2022 року, він майже 2 місяці знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Враховуючи, вказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати, що поширені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відомості є неправдивими,зобов`язати останніх припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, репутації відносно позивача та спростувати у газеті «Вечірні Черкаси» вищевказаний наклеп, зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 направити офіційне вибачення до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, а також стягнути з вказаних осіб на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди по 50000 грн з кожного.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 12.07.2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

22.08.2022 року на адресу суду від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , яким позовні вимоги відповідачами не визнано у повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідачі вказують, що причиною звернення у квітні 2022 року із письмовою скаргою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з проханням перевірити пенсійні справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також щодо притягнення позивача, у разі наявності підстав, до дисциплінарної відповідальності як державного службовця, стали висловлювання ОСОБА_1 адресовані відповідачам, що він може використати своє службове становище та негативно вплинути на перерахунок пенсій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . До поліції чи інших установ з порушеного питання відповідачі не зверталися. У відповідь на звернення ГУ ПФУ в Черкаській області повідомило, що в ОСОБА_1 відсутній доступ до електронних пенсійних справ, під час перевірки письмових пенсійних справ недостачі документів чи можливого протиправного втручання не виявлено, із ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду та надано консультацію стосовно недопущення порушень вимог антикорупційного законодавства. Відповідачі зазначають, що в своєму зверненні вони не писали, що позивач вчинив злочин чи адміністративне правопорушення, за своїм змістом подана скарга була послідовною та правомірною реакцією на висловлювання самого позивача, своїми діями не принижували честь та гідність позивача і не впливали на його репутацію. Відповідачі вважають, що позивач свідомо та недобросовісно маніпулює, а його аргументи про приниження честі та гідності в результаті їхньої скарги не заслуговують на увагу. Надані позивачем медичні довідки про наявний у нього хронічний холецистит, лікування в реабілітаційному відділенні з приводу наслідків ЧМТ та стаціонарне лікування в кардіологічному відділенні не мають нічого спільного з зверненням відповідачів до ГУ ПФУ в Черкаській області. Позивачем надано до позовної заяви довідку до акту огляду МСЕК, відповідно до якої позивач потребує за станом здоров`я з 2017 року лікування та нагляду саме у кардіолога та невропатолога. Відповідачі вважають своє звернення правомірним, оскільки скористалися своїм правом на подання відповідної скарги у відповідності до ст.ст. 8, 64-65 ЗУ «Про державну службу», ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян». Крім того, відповідачі вважають недоведеними та необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди по 50000 грн з кожного.

30.08.2022 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно якого позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, обставини вказані у відзиві заперечує.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У свою чергу, ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За змістом ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Верховний Суд України у своїй Постанові від 20.06.2018 (справа № 775/7842/16-ц) зазначив, що під поняттям честі слід розуміти особисте немайнове благо, що є позитивною соціальною оцінкою особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідній поведінки загальноприйнятим уявленням про добро і зло та усвідомлення особою цієї оцінки. Під поняттям гідності слід розуміти чинник моральної свідомості, який водночас, відображає моральне ставлення індивіда до самого себе та суспільства до нього. У свою чергу, діловою репутацією є усталена оцінка фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значимі діяння у певній сфері, що відома оточуючим.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Пунктом 15 постанови №1 від 27.02.2009 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі та ділової репутації фізичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної або юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове благо.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному та політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У зв`язку зі внесенням з 27.03.2014 змін до Цивільного кодексу України, зокрема до статті 277, принцип презумпції добропорядності (частину 3) було скасовано, а тому доказування, як обґрунтованості свого позову, так і заперечень проти позову, тобто недостовірності чи достовірності поширеної інформації, має відбуватися у загальному порядку.

Пунктом 18 постанови Пленуму ВСУ вказано, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно з ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Крім цього, суд бере до уваги висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 вересня 2019 року у справі №742/1159/18, який зазначив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі висловлювань ОСОБА_1 щодо використання свого службового становища з метою негативного впливу на перерахунки пенсій відповідачам, звернулися до ГУ ПФУ в Черкаській області зі скаргою щодо порушення державним службовцем ОСОБА_1 . Присяги державного службовця, правил етичної поведінки державного службовця та вчинення дій, які шкодять авторитету державної служби, в якій просили порушити дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 , притягнути його до дисциплінарної відповідальності та здійснити перевірку пенсійних справ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на предмет протиправних дій чи бездіяльності в частині втручання у вказані справи, а також фактичного доступу до відомостей цих пенсійних справ ОСОБА_1 та підстав такого доступу.

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Черкаській області, скаржникам повідомлено про те, що втручання головного спеціаліста-юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах юридичного управління ОСОБА_1 та вчинення протиправних дій з документами, які містяться в матеріалах пенсійних справ, неможливе, оскільки до повноважень юридичного управління не належить здійснення прийому документів на призначення (перерахунок) пенсії, формування пенсійних справ. Доступ до здійснення операцій в електронних пенсійних справах пенсіонерів у ОСОБА_1 відсутній.

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною комісією Серія 12 ААА №873251, 24.11.2017 року ОСОБА_1 безтерміново встановлена ІІ група інвалідності у зв`язку з захворюваннями, пов`язаними з проходженням служби в поліції. Рекомендованими заходами по відновленню працездатності вказано лікування та нагляд кардіолога, невропатолога.

Згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-220101/347 з 19.04.2022 року до 29.04.2022 року позивач перебував на лікуванні в неврологічному відділенні.

З 02.05.2022 року по 16.05.2022 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні в реабілітаційному відділенні з приводу наслідків ЧМТ, що підтверджується копією довідки КЗ «Черкаська обласна лікарня» від 02.05.2022 року. Також, згідно копії довідки №14/01-26 від 18.05.2022 року, з 16.05.2022 року позивач перебуває у кардіологічному відділенні на стаціонарному лікуванні.

Крім цього, позивачем надано копію довідки №74 ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області», згідно якої ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 30.05.2022 року, діагноз стаціонару «хронічний холецистит, загострення».

Суд всебічно, об`єктивно та у повному обсязі вивчивши наявні у справі докази, прийшов до висновку, що посилання позивача на факт умисного наміру приниження його честі, гідності, репутації шляхом подання скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо причетності ОСОБА_1 до втручання у пенсійні справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не знайшло свого підтвердження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Враховуючи, що відповідачі подали скаргу у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про державну службу», приймаючи до уваги пояснення відповідачів щодо намірів подання такої скарги, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що зміст скарги, поданої відповідачами до ГУ ПФУ в Черкаській області, не містить образливого змісту, такого що принижує його честь та гідність. Посилання позивача на поширення відповідачами відомостей про вчинення ОСОБА_1 кримінальних та адміністративних злочинів, суд вважає необґрунтованим.

Проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд прийшов до висновку, що зміст скарги є по суті оціночним вираженням особистих поглядів відповідачів. У ній висловлюється виключно особиста думка відповідачів, їхні роздуми, бачення, критична оцінка вказаній ситуації. Тому вказані відомості як оціночні судження не підлягають спростуванню, оскільки кожен має право на свободу вираження поглядів у демократичному суспільстві.

На підставі вищевказаного, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поширення відповідачами інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , є необґрунтовані, недоведені, а тому не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд, дослідивши надані позивачем медичні довідки і виписки про стан здоров`я, критично оцінює доводи позивача про погіршення стану здоров`я у зв`язку з переживаннями та хивлюванням саме через подану відповідачами скаргу.

Враховуючи, що судом встановлено, що відповідачами не було допущено дій, які б принижували честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 моральної шкоди ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не може гуртуватися на припущеннях.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

На підставі вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, репутації та відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-83, 92, 95, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський