РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/349/22

Провадження № 2/293/329/2022

27 липня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

представника позивача адвоката Шахрай В.В.,

відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Колупаєва В.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Черняхові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черняхівську державну нотаріальну контору Житомирської області, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав, припинення права власності, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

І.СУТЬ СПРАВИ

22.03.2022 ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просила, з урахуванням уточнених позовних вимог:

- встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), видане 03.04.2001 Черняхівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 , зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №317;

- визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ЯМ №041260, виданий 20.08.2012 головою Черняхівської районної державної адміністрації, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01262, на земельну ділянку площею 2,3837 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер: :07:000:0094, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 41546830 від 11.06.2018, припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,3837 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :07:000:0094;

- визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0238212.

Позов обгрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області померла її баба ОСОБА_3 , яка заповіла їй право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката серії ЖТ №0238212. У жовтні 2021 року вона звернулась до нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) після смерті баби ОСОБА_3 , однак, нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі вказаного свідоцтва, з тих підстав, що вона не прийняла спадщину після смерті баби в порядку та строк, встановлений законодавством та в зв`язку із розбіжностями в імені спадкодавця, зазначеними у правовстановлюючих документах, таких як заповіт та свідоцтво про смерть. Також, вказала, що під час звернення до нотаріуса їй стало відомо про те, що її мати ОСОБА_4 набула право власності на земельну частку (пай), що належав померлій ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом. Вважає, що її права, як спадкоємця порушені, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.03.2022 справа передана на розгляд судді Збаражському О.М. (а.с.33).

24.03.2022 ухвалою суду заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, заборонено приватному нотаріусу Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. вчиняти дії щодо оформлення спадщини на земельну ділянку площею 2,3837 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :07:000:0094 в межах спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , до набрання законної сили рішенням суду у цій справі (а.с.34-37).

28.03.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі №293/349/22, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні з викликом сторін, підготовче засідання призначено на 28.04.2022, постановлено залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Черняхівську державну нотаріальну контору Житомирської області, витребувати у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчука В.І. належним чином завірену копію спадкової справи, заведену до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , витребувати у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.40-43).

21.04.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.48-50).

28.04.2022 до суду надійшла заява відповідача про застосування строків позовної давності (а.с.55).

28.04.2022 справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті (а.с.61).

29.04.2022 до суду надійшла заява від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про розгляд справи за відсутності представника Черняхівської державної нотаріальної контори, щодо рішення покладається на розсуду суду (а.с.65).

01.06.2022 ухвалою суду, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 11.07.2022 (а.с.139-142).

11.07.2022 ухвалою суду підготовче провадження закрито. Судовий розгляд справи по суті призначено на 27.07.2022, задоволено клопотання позивача про виклик свідків; у задоволенні клопотання представника відповідача про допит позивача як свідка відмовлено (а.с.149-151).

13.07.2022 до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку для подання позовної заяви в новій редакції та прийняття її до розгляду (а.с.156, 157-161).

Ухвалою суду від 27.07.2022, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, заява представника позивача задоволена та уточнена позовна заява прийнята до розгляду (а.с. 164-176).

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

27.07.2022 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з викладених у позовній заяві підстав, зокрема, вказав, що на час відкриття спадщини ОСОБА_3 позивач проживала разом із бабою в місці її проживання без реєстрації місця проживання, а тому прийняла спадщину після смерті баби в порядку спадкування за заповітом шляхом вступу в управління та володіння майном померлої, зазначив, що окрім неї спадкоємицею за законом була її мати ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємиця першої черги та оформила право на спадщину за законом.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову з підстав не прийняття спадщини у встановленому порядку, не залученням позивачем належних відповідачів, пропуском строку позовної давності.

Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився, згідно заяви від 11.05.2022 просив розглядати справу у відсутності представника Черняхівської державної нотаріальної контори, щодо рішення покладався на розсуд суду.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області померла баба позивачки ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

04.12.1997 ОСОБА_5 зробила розпорядження на випадок своєї смерті, а саме заповіла право на земельну частку (пай), розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває в колективній власності КСП ім. Шевченка с. Новопіль Черняхівського району Житомирської області своїй онуці ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , позивачці у справі (а.с.16).

Наявність родинних відносин між позивачкою та померлою ОСОБА_3 , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого Новопільською сільською радою Черняхівського району Житомирської області 29.03.1966, де батьками позивачки значаться ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 09.03.1985 Новопільською сільською радою Черняхівського району Житомирської області, з якого вбачається, що після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на шлюбне « ОСОБА_7 »; архівною довідкою Державного архіву Житомирської області від 08.04.2021 за № К-2091/04, де батьками матері позивачки зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с.21,24).

06.10.2021 позивач звернулась до Черняхівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 (а.с. 14). Своєю постановою від 06.10.2021 нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 з підстав не прийняття нею спадщини в порядку та строк, встановлений законодавством та в зв`язку із розбіжностями в імені спадкодавця у правовстановлюючих документах (а.с. 15).

Позивач звертаючись до суду вказує, що вона прийняла спадщину в шестимісячний строк після смерті баби ОСОБА_3 , шляхом використання особистих речей померлої, ремонту будинку, обробітку земельної ділянки, проживання без реєстрації із ОСОБА_3 , на підтвердження вказаних обставин надала довідки Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.10.2021 за вих. №829 та від 25.05.2022 за вих. № 261 (а.с.22).

Натомість, відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 виданого 05.05.2001, що міститься в матеріалах справи, місце проживання позивача зареєстроване в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з 05.02.1995 (а.с. 32).

Крім того, згідно з матеріалами спадкової справи № 95/2001, заведеної Черняхівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_3 , 03.04.2001 до державного нотаріуса звернулась із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_9 (а.с. 69), яка фактично прийняла спадщину до 6-ти місяців після смерті матері ОСОБА_3 , шляхом проведення ремонту будинку, що в АДРЕСА_2 у квітні 1999 року, обробітку земельної ділянки та розпорядилась особистими речами померлої і речами домашнього вжитку, що підтверджується копією довідки, виданої виконкомом Новопільської сільської ради від 01.03.2001 за вих. 165 (а.с.73). Згідно копії довідки, виданої виконкомом Новопільської сільської ради 01.03.2001 за вих. 164, зазначено, що на час відкриття спадщини та протягом 6-ти місяців після смерті ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_2 , були прописані: дочка ОСОБА_9 , зять ОСОБА_10 та онук ОСОБА_11 (а.с.74).

03.04.2001 державним нотаріусом видано ОСОБА_9 свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області, розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належній померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0238212 (а.с.77).

Згідно інформаційної довідки виданої ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_4 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ЯМ №041260, зареєстрованого за № 01262 від 20.08.2012 на площу 2,3837 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на підставі розпорядження голови Черняхівської РДА №116 від 17.03.2004 (а.с.25-26,27). В подальшому право власності на вищевказану земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.28).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новопіль Житомирського району Житомирської області ОСОБА_4 померла, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.102).

За життя, 10.12.2020 ОСОБА_4 зробила розпорядження на випадок своєї смерті, а саме усе належне їй майно заповіла сину ОСОБА_1 , відповідачу у справі (а.с.104).

Згідно матеріалів спадкової справи №267/2021, заведеної приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Драч Н.В., спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв ОСОБА_1 , відповідач по справі, згідно поданої ним заяви від 01.11.2021 (а.с.97). Також заяву про прийняття спадщини подала нотаріусу позивач ОСОБА_2 (а.с. 113).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області померла баба позивачки ОСОБА_3 , позивач проживала з бабою до дня її смерті, а після смерті приїжджала в с.Новопіль допомагати батькам доглядати за будинком. Позивач одружилась у 1985 році, їй належить трьох кімнатна квартира в м. Житомирі, де позивач і зареєстрована. На запитання представника відповідача про місце роботи позивача на час смерті ОСОБА_3 , а також місце проживання та навчання дітей позивача у вказаний період свідок зазначила, що не знає.

Відповідач в судовому засіданні зазначив про неправдивість показань свідка ОСОБА_12 , пояснив, що свідок не приїжджала в с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області у 1998 році.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила Книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Предметом даного спору є встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, визнання недійсними правовстановлюючих документів.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно із нормами статтей 548, 549 ЦК УРСР, діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Аналіз статей 548, 549 ЦК УРСР, свідчить про те, що спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття ним спадщини, вважається таким, що відмовився від неї.

Відповідно до частини першої статті 554 ЦК УРСР у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року, (чинної на час відкриття спадщини), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із ним.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

Між сторонами виник спір з приводу спадкування права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває в колективній власності КСП ім. Шевченка с. Новопіль Черняхівського району Житомирської області.

Наявність родинних відносин між позивачкою та померлою судом встановлені та підтверджуються належними доказами.

Згідно ст.549 ЦК УРСР встановлено, що діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із ним (пункт 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року). Також висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 25 березня 2020 року у справі № 30/235/17.

На підтвердження факту прийняття спадщини після смерті баби позивачкою надана довідка, видана Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області від 12.10.2021 за вих. №829 про прийняття нею спадщини після смерті баби шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а також довідка, видана Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області від 25.05.2022 за вих. №261 про проживання позивача без реєстрації із ОСОБА_3 , які видані більш ніж через двадцять років після смерті ОСОБА_3 .

Водночас, згідно довідки Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.10.2021 за вих. 837, встановлено, що за 6 місяців до дня смерті ОСОБА_3 та протягом 6 місяців після її смерті в місці проживання померлої, проживали та були зареєстровані інші особи, зокрема, мати позивачки, її батько та чоловік.

Натомість, позивач з 05.02.1995 проживала в АДРЕСА_1 , що стверджується записом в паспорті позивачки.

Більше того, згідно заповіту ОСОБА_5 від 04.12.1997 зазначено, що онука ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому свідок ОСОБА_12 зазначила, що вказана квартира ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , є трикімнатною.

Показання свідка ОСОБА_12 щодо проживання позивача в с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області після смерті баби ОСОБА_3 при наявності трикімнатної квартири у м. Житомирі суд обгрунтовано ставить під сумнів, як такі, що заперечуються відповідачем та не підтверджені відповідними доказами. На уточнюючі запитання представника відповідача про місце роботи позивача на час смерті ОСОБА_3 , а також місце проживання та навчання дітей позивача у вказаний період свідок зазначила, що не знає. Допомога батькам по догляду за будинком в с.Новопіль Черняхівського району Житомирської області після смерті ОСОБА_3 також беззаперечно не свідчить про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

При цьому, суд звертає до уваги, що предметом доказування у цій справі є обставини понад двадцятирічної давнини і достовірність та точність відомостей, що містяться в довідках Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як новоствореного органу місцевого самоврядування, та показах свідка ОСОБА_12 можна обґрунтовано поставити під сумнів. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16 квітня 2020 року у справі № 296/289/19, 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17, від 07 квітня 2020 року у справі № 150/19/19, від 03 березня 2021 року у справі №747/467/18, в яких зазначено, що прийняття спадщини шляхом вступу особи у володіння та управління спадковим майном у шестимісячний строк після смерті спадкодавця, повинно підтверджуватися відповідними доказами, які достовірно свідчать про фактичний вступ у володіння та управління майном.

Таким чином, суду не надано беззаперечних доказів щодо прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 шляхом проживання із спадкодавцем, вступу в управління та володіння спадковим майном померлої протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тому позовна вимога про встановлення факту прийняття спадщини задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду спору фактичні обставини справи, суд відмовляє у задоволенні решти позовних вимог позивача, оскільки вони є похідними від вимоги про встановлення факту прийняття спадщини.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Щодо застосування позовної давності до заявлених вимог. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Вказані норми закону узгоджуються із висновком Верховного Суду України викладеним у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 446/1361/17 (провадження № 61-3679св22).

Враховуючи те, що суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог, строк позовної давності не застосовується.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; від 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

VI. ЩОДО ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

24.03.2022 ухвалою суду заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, заборонено приватному нотаріусу Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. вчиняти дії щодо оформлення спадщини на земельну ділянку площею 2,3837 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :07:000:0094 в межах спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , до набрання законної сили рішенням суду у цій справі (а.с.34-37).

Відповідно до ч.ч.9,10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд при вирішенні позову має вирішити питання про розподіл судових витрат. В зв`язку із тим, що позивач являється особою з інвалідністю ІІ групи, вона звільняється від сплати судового збору за подання позову до суду на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Згідно ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судові витрати відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_6

Відповідач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_3 ,

РНОКПП НОМЕР_7

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача:

Черняхівська державна нотаріальна контора

місцезнаходження: Житомирська область, смт. Черняхів, вул. Шевченка,4

Повне рішення складено та підписано 23.08.2022.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ