Справа № 445/323/22
провадження № 2/445/380/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 серпня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначає, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі доводяться його дітьми та були зареєстровані у спірному будинку. На даний час відповідачі досягли повноліття і кожен живе своїм особистим життям. Вже близько 15 років у вказаному будинку фактично не проживають. Протягом останніх 15 років, як позивачу відомо, вони проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Вказує, що жодних перешкод відповідачам у проживанні в будинку ніхто не чинив та угоди щодо користування житлом між ними не було укладено. На сьогоднішній день реєстрація відповідачів у належному йому будинку створює певні неприємності та побоювання, пов`язані із дзвінками колекторів різних фінансових установ, в яких лунають різного роду погрози щодо пошкодження та/або знищення його майна, у випадку непогашення кредиту, який оформили відповідачі. У зв`язку із наявною інформацією про місце реєстрації відповідачів, дзвінки здійснюються на номер мобільного телефону власника житла, в якому зареєстровані відповідачі. Окрім того, вказав, що незважаючи на те, що відповідачі в будинку фактично не проживають, позивача це не звільняє від обов`язку оплачувати комунальні послуги, вартість яких пов`язана із кількістю зареєстрованих осіб в будинку. Факт відсутності відповідачів в житловому будинку за місцем їх реєстрації підтверджується відповідними актами про обстеження житлово-побутових умов.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення, у випадку неявки відповідачів.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням, розміщеним на сайті Золочівського районного суду Львівської області, в судове засідання повторно не з`явилися, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у їх відсутності не подали.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу належить житловий будинок загальною площею 93,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії будинкової книги вбачається, що у вказаному вище будинку зареєстровані відповідачі.

При цьому, із актів обстеження матеріально-побутових умов від 08.02.2021 року, 12.08.2021 року, 14.02.2022 року, судом встановлено, що у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , окрім нього зареєстровані - ОСОБА_4 , 2010 р.н., ОСОБА_5 , 1974 р.н., а також ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , однак останні у такому фактично не проживають.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За вимогами ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Враховуючи, що позивач є власником спірної квартири, відповідачі, будучи зареєстрованими у даному житловому будинку, близько 15 років не проживають в ньому, хоча жодних перешкод їм не чинилося в цьому, тому право відповідачів на користування спірним житлом підлягає припиненню на вимогу власника цього майна, а позовні вимоги відповідно слід задовольнити.

Крім того, з врахуванням клопотання позивач про залишення судових витрат за ним, суд приходить до висновку про можливість залишення таких за позивачем.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 258, 259, 261, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 08.08.2022 року.

Суддя В. М. Сивак