Єдиний унікальний номер 448/900/22
Провадження № 2/448/394/22
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

25.08.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Юрій БІЛОУС, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про: визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -

в с т а н о в и в:

На адресу суду надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Проаналізувавши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

За загальним правилом, визначеним частиною 2 статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: 79018, м.Льві, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, що територіально відноситься до Франківського району м. Львова.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Звертаючись до суду з позовом, позивач визначив підсудність даної цивільної справи відповідно до положень ч.12 ст.28 ЦПК України за місцем виконання виконавчого напису та за місцем проживання позивача відповідно до положень ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання виконавчого документа з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази того, що на території Яворівського (колишнього Мостиського) району Львівської області проводяться будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67084769 з примусового виконання виконавчого напису № 33669 від 11.05.2021 року.

Аналіз норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що юридичну адресу (місцезнаходження) приватного виконавця не можна ототожнювати із місцем виконання виконавчого документу, оскільки приватним виконавцем конкретні виконавчі дії стосовно кожного ж боржників вчиняються на території певної адміністративно-територіальної одиниці. Право здійснювати виконання приватним виконавцем виконавчих документів на всій території України за приписами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» не зумовлює можливість подання позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, до будь якого суду з огляду на можливість приватного виконавця вчиняти виконавчі дії по території України, оскільки це у свою чергу буде суперечити встановленим процесуальним законом правилам підсудності.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

В позовній заяві зазначено, що позивач ОСОБА_1 (боржник у виконавчому провадженні) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а місцем знаходження відповідача є АДРЕСА_2 .

Однак, згідно інформації адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Львівській області наданої на запит суду, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

За вищевказаних умов відсутні підстави вважати, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є Яворівський (колишній Мостиський) район Львівської області, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів стосовно того, що на території Яворівського (колишнього Мостиського) району Львівської області проводяться будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67084769 з примусового виконання виконавчого напису № 33669 від 11.05.2021 року, у тому числі доказів працевлаштування, проживання ОСОБА_1 на території Яворівського (колишнього Мостиського) району Львівської області або знаходження будь якого майна та/або грошових коштів боржника, у зв`язку з чим мали б проводитися відповідні виконавчі дії за спірним виконавчим написом, згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», а отже відсутні підстави для належного визначення підсудності позову Мостиському районному суду Львівської області.

При цьому суд також враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 року у справі № 263/14117/19, відповідно до якої місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України встановлено, що справа не підсудна Мостиському районному суду Львівської області, оскільки виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67084759 на території Яворівського (колишнього Мостиського) району Львівської області приватним виконавцем щодо позивача не здійснюються. Також матеріали справи не містять доказів щодо вчинення виконавчих дій за місцем проживання та/або роботи позивача та/або знаходження її майна тощо, у зв`язку з чим цивільну справу слід передати для розгляду за належною підсудністю до Франківського районного суду м. Львова (79057, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 69) за місцем знаходження відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Керуючись статтями 27, 28, 31,187,353,354 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - передати на розгляд до Франківського районного суду м.Львова (79057, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 69).

Надіслати копію ухвали позивачу ОСОБА_1 ..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому ухала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юрій БІЛОУС

Ухвала суду набрала законної сили «____»__________________20___ року

Суддя Юрій БІЛОУС