Дата документу 25.08.2022 Справа № 334/3785/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 334/3785/18 Головуючий у 1 інстанції Бредіхін Ю.Ю.
Провадження № 22-ц/807/1522/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Бєлки В.Ю.

Крилової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Січ» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деповська 85» про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ТОВ «Авікон Груп», ТОВ «Моноліт-Січ» про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що 07 лютого 2018 року відбулося залиття належної їм квартири гарячою водою через покрівлю з технічного поверху, враховуючи, що між ОСББ «Деповська 85» та відповідачем - ТОВ «Авікон Груп» укладено договір про надання послуг з технічного та аварійно-ремонтного обслуговування житлового будинку, останнє зобов`язано відшкодувати їм шкоду.

Факт залиття квартири зафіксовано у акті №1 від 08 лютого 2018 року, складеному представниками ТОВ «Авікон Груп» та співпозивачем ОСОБА_1 , відповідно до якого, залиття квартири сталося через прорив водопроводу гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку.

22 лютого 2018 року представником ТОВ «Авікон Груп» та співпозивачем ОСОБА_1 складено акт №2, у якому зафіксовані наслідки залиття квартири.

На замовлення співпозивача ОСОБА_1 18 квітня 2018 року судовий експерт Редькин Ю.М. склав висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 5-2018, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, необхідного для усунення пошкодження квартири позивача, визначена станом на час проведення дослідження, складала 51 718 грн 73 коп, у тому числі вартість будівельних матеріалів 26 551 грн 68 коп.

Посилаючись на наведені обставин, позивачі просили суд стягнути на користь кожного з ТОВ «Авікон Груп» матеріальну шкоду в розмірі 25859 грн 65 коп., витрати на оплату послуг експерта у розмірі 2000 грн, моральну шкоду у розмірі 5000 грн, а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Авікон Груп» на користь позивачів в рівних частках матеріальну шкоду в розмірі 25859,65 грн, моральну шкоду 5000,00 грн та судовий збір у розмірі 704,80 грн., а всього на користь обох позивачів: матеріальну шкоду в розмірі 51719,30 грн, моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн та судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ «Авікон Груп» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Авікон Груп» зазначає, що неправильна оцінка судом першої інстанції наявного в матеріалах справи доказу (договору) потягла за собою застосування норм матеріального права, що не повинні були застосовуватися. Вважає, що позивачі не надали доказів того, що загальними зборами учасників було прийнято рішення про передачу функцій з управління від статутних органів ОСББ до іншого управителя майна. Незважаючи на те, що в рішенні скаржника називають управителем, ТОВ «Авікон Груп» не відповідає такому визначенню у розумінні ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Договір, що укладений між ОСББ «Деповська 85» та ТОВ «Авікон Груп» не містить істотних умов, притаманних договору управління. Скаржник наголошує на тому, що не є балансоутримувачем або управителем будинку, тоді як товариство укладало договір про надання послуг не із мешканцями будинку, а з ОСББ «Деповська 85», яке здійснює управління багатоквартирним будинком через свої статутні органи, що відповідає статусу балансоутримувача будинку у розумінні ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Тобто під час визначення обсягу відповідальності навіть якщо у діях ТОВ «Авікон Груп» були б порушення, на думку скаржника, суд мав керуватися загальними нормами Цивільного кодексу України, а не нормами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», що призвело до порушення матеріального права.

Скаржник вважає, що оскільки вищезазначеним договором передбачено контроль за виконанням робіт, це є підставою для відшкодування саме замовником - ОСББ «Деповська 85» шкоди, завданої іншій особі підрядником, адже він діяв за завданням замовника та під його контролем.

Крім того скаржник зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не були встановлені всі фактичні обставини, шо мають значення для правильного вирішення спору, не доведено обставини, що мають значення, які суд знав встановленими.

Крім того, до апеляційної скарги ТОВ «Авікон груп» додано клопотання про поновлення строку для подачі доказу - акту виконаних робіт від 28 лютого 2018 року.

Вказаний доказ не був долучений позивачем до матеріалів справи при розгляді справи в суді першої інстанції. З огляду на те, що акт, на який посилається скаржник складено 28 лютого 2018 року представником ОСББ «Деповська 85» та представником ТОВ «Авікон груп» про надання послуг з технічного обслуговування будинку, фактично він містить рахунок на оплату за надану послугу за договором, запис про відсутність у замовника претензій по об`єму, якості та строкам виконання зазначеної в акті послуги не може бути доказом належного виконання договору скаржником саме на момент залиття квартири позивачів 08 лютого 2018 року, і ніяк не спростовує завданої шкоди.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

11 липня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ТОВ «Авікон Груп», у якому позивачі просять апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

15 липня 2022 року до апеляційного суду надійшли додаткові пояснення ТОВ «Авікон Груп», які повторюють доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11 вересня 2006 року (т. 1, а.с. 6-7).

Співвласниками будинку АДРЕСА_2 для спільного управління будинком утворено ОСББ «Деповська 85».

01 січня 2018 року між ОСББ «Деповська 85» та ТОВ «Авікон Груп» укладено договір №1-031 про надання послуг з технічного та аварійно-ремонтного обслуговування житлового будинку (т.1, а.с. 26-31).

07 лютого 2018 року відбулося залиття належної позивачам квартири гарячою водою через покрівлю з технічного поверху.

Вказана обставина зафіксована у акті №1 від 08 лютого 2018 року (т.1, а.с. 20-21), який складено представниками ТОВ «Авікон Груп» та співпозивачем ОСОБА_1 . Згідно із вказаним актом обстеження від 08 лютого 2018 року, складеним представниками відповідача, залиття квартири сталося через прорив водопроводу гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку.

22 лютого 2018 року представником ТОВ «Авікон Груп» та співпозивачем ОСОБА_1 складено акт №2, у якому зафіксовані наслідки залиття квартири (т.1, а.с. 23-24).

На замовлення співпозивача ОСОБА_1 18 квітня 2018 року судовий експерт Редькин Ю.М. склав висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 5-2018, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, необхідного для усунення пошкодження квартири позивача, визначена станом на час проведення дослідження, складає 51 718 грн 73 коп, у тому числі вартість будівельних матеріалів 26 551 грн 68 коп.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Разом з тим, суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що 01 січня 2018 року між ТОВ «Авікон Груп» та ОСББ «Деповська 85» укладено договір №1-031 про надання послуг з технічного та аварійно-ремонтного обслуговування житлового будинку, який набрав чинності з моменту підписання. ТОВ «Авікон Груп», укладаючи вказаний договір, мало уявлення про загальний стан мереж, що передані йому в управління і саме з цієї дати взяло на себе зобов`язання з їх утримання у належному стані.

Пунктом 1.1 вказаного договору сторони погодили, що ТОВ «Авікон Груп» як виконавець послуг зобов`язався надавати Об`єднанню послуги по аварійно-ремонтного обслуговуванню загального майна багатоквартирного будинку.

За змістом пункту 1.2 до складу загального майна належать, у тому числі, внутрішньо будинкові інженерні системи холодного та гарячого водозабезпечення, внутрішньо будинкова система опалення.

Відповідно до акту про залиття від 08 лютого 2018 року, складеного спільно представниками ТОВ «Авікон Груп» та співпозивачем ОСОБА_1 залиття квартири сталося через прорив водопроводу гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За змістом положень статті 1166 ЦК України, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає складові елементи: шкоду; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Належних та допустимих доказів, на підтвердження відсутності вини в завданні шкоди позивачам, скаржник не надав.

Приймаючи до уваги те, що у справах про відшкодування шкоди згідно із частиною другою статті 1166 ЦК України обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вина відповідача ТОВ «Авікон Груп» у нанесенні матеріальних збитків, пов`язаних із залиттям квартири позивачів, є доведеною та підтверджена належними доказами.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Факт заподіяння шкоди позивачам підтверджено актами, складеними представниками ТОВ «Авікон Груп»: №1 від 08 лютого 2018 року (т.1, а.с. 20-21), №2 від 22 лютого 2018 року (т.1, а.с. 23-24) та в ході розгляду справи скаржником не спростовано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будучи виконавцем послуг з технічного та аварійно-ремонтного обслуговування житлового будинку, відповідач зобов`язаний забезпечувати здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій (п. 7, ч. 2, ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Крім того п.п. 2.9.7, 2.9.8 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. послуги з аварійного обслуговування включено до технічного обслуговування жилих будинків, що є складовою послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Визначаючи розмір завданої матеріальної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано послався на висновок судового експерта експертного будівельно-технічного дослідження № 5-2018, складеного на замовлення співпозивача з метою визначення реального розміру матеріальної шкоди (т.1, а.с. 32-34). При цьому жодних доказів на спростування розміру матеріальних збитків, визначених експертом, скаржник до матеріалів справи не надав.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірні правовідносини передбачають відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачі зазнали душевних страждань, спричинених затопленням квартири і пошкодження їх майна, яке відбулось у холодну пору року з вини відповідача.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували такий висновок суду першої інстанції і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Посилання скаржника на відсутність у нього обов`язку відшкодовувати завдану шкоду, необґрунтованість збитків і недоведеність підстав для їх відшкодування суперечать фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп» - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2021 рокуу цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 25 серпня 2022 року.

Головуючий:

Судді: