Справа № 212/2863/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Козлова Д. О.,
при секретарі Кіясь А. Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 212/2863/22 за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування, -
12 серпня 2022 року на адресу суду від представника позивача, ОСОБА_1 , надійшла заява з проханням суд ухвалити відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК додаткове рішення про стягнення понесених ОСОБА_2 витрат на оплату послуг адвоката в сумі 8000 грн. з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», посилаючись на те, що при ухваленні рішення від 11 серпня 2022 року не було вирішено питання розподілу витрат позивачки на правничу допомогу, понесену за оплату послуг адвоката в сумі 8000 грн., оскільки у позовній заяві ОСОБА_2 вказувала про орієнтовний розмір витрат за наслідком розгляду справи судом. Так витрати позивачки підтверджуються актом прийому-передачі послуг від 11 серпня 2022 року на суму 8000 грн., рахунком фактурою, квитанцією про фактично сплачені нею послуги адвоката в сумі 8000 грн. Враховуючи, що представники відповідача не надавали протягом розгляду справи заперечень щодо розміру витрат ОСОБА_2 на правничу допомогу, то просив суд додатковим рішенням стягнути з відповідача на користь позивачки внаслідок часткового задоволення судом позовних вимог витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн.
Ані позивачка, ОСОБА_2 , ані її представник, адвокат Синюк С. Л., до судового засідання не з`явились, надавши суду заяву з проханням ухвалити додаткове рішення по справі у їх відсутність, наполягаючи при цьому на задоволенні поданої заяви про стягнення судових витрат.
Представники відповідача до судового засідання не з`явились з невідомих суд причин, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином.
За ч. 4 ст. 270 ЦПК неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат за правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так відповідно до положень ст. 246 ЦПК, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, ухвалюючи додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому за ч. 2 ст. 270 ЦПК заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд зазначає, що на виконання п. 9 ст. 175 ЦПК позивачка при поданні позову до суду по даній справі повідомляла про попередній розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом справи, які складались з витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн., вказуючи це у позовній заяві до суду, тому було дотримано положення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК.
В сенсі положень ч. 8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК, враховуючи те, що розгляд справи відбувся протягом одного судового засідання, позивачем були дотримані вимоги закону щодо надання орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу, про що свідчить подана позовна заява на підтвердження також подання до закінчення розгляду справи заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а про поважність причин не подання доказів таких витрат є факт проведення оплати послуг адвоката вже після винесення судом рішення по справі. При цьому заява про стягнення судових витрат була подана протягом 5-денного терміну після ухвалення судового рішення.
Таким чином суд дійшов переконання, що слід ухвалити додаткове рішення для вирішення питання судових витрат за заявою представника позивача.
Вивчивши матеріли справи, суд дійшов переконання, що слід задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги, виходячи з наступного вмотивування.
Так судом було встановлено, що при подані до суду позову ОСОБА_2 було долучено договір про надання правової допомоги від 4 квітня 2022 року з ордером адвоката Синюк С. Л. від 9 червня 2022 р., свідоцтвом та посвідченням адвоката Синюк С. Л.
При цьому фактичні витрати ОСОБА_2 на правничу допомогу підтверджено долученими до заяви її представника від 11 серпня 2022 року розрахунком від 11 серпня 2022 року фактичних витрат адвоката, рахунком фактурою № 8 на суму 8000 грн., актом прийомупередачі наданих послуг від 11 серпня 2022 року, підписаний сторонами, та квитанцією про оплату ОСОБА_2 8000 грн. за надані їй послуги з правової допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу.
Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
За змістом ст. 137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат слід враховувати:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі N 755/9215/15-ц.
Також суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Суд встановив, що понесені позивачкою витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. були підтверджені належним чином матеріалами справи, які були безпосередньо пов`язані з розглядом її позову, розмір яких є обґрунтованим, що у свою чергу, на переконання суду, також відповідає критерію розумності, враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, витраченим представником позивачки часом на надання послуг ОСОБА_2 , ціну позову та значенням вирішення справи для останньої.
Також суд враховує, що представники відповідача не надали суду свої заперечення щодо розміру витрат ОСОБА_2 на правничу допомогу в сумі 8000 грн. та щодо необхідності зменшення такого розміру.
Керуючись ст. 133-137, 141, 246, 270 ЦПК,
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу - 2400 (дві тисячі чотириста) грн.
В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 30 серпня 2022 року.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .
Суддя Д. О. Козлов