Справа № 930/1558/22
Провадження № 2-о/930/93/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2022 року Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Науменка С.М.,

при секретарі - Андрущак Л.П.,

учасників справи заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немирівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницькому районі Вінницької області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 23.08.2022 року звернулась до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполь, Донецької області, ІН НОМЕР_1 , громадянина України, який був зареєстрований за життя за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , визнавши датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті с. Приазовське, Першотравневого району, Донецької області, Україна.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що вона ОСОБА_1 , 16 травня 2002 року уклала шлюб із ОСОБА_2 , який було зареєстровано Бердянською сільською радою Першотравневого району Донецької області, зроблено актовий запис № 05 та видано свідоцтво про одруження серія НОМЕР_2 .

Під час шлюбу вони проживали в с. Приазовське, Першотравневого району, Донецької області яке в 2022 році було тимчасово окуповано Російською Федерацією.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_2 помер за місцем проживання, тобто в с. Приазовське, а місцева окупаційна влада видала свідоцтво про смерть НОМЕР_3 .

5 серпня 2022 року вона звернулася в Немирівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану для отримання належного свідоцтва про смерть чоловіка подавши документи, які її були надані на окупованій території.

На її звернення вона отримала письмову відмову у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 з тих підстав, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а документи які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження не приймаються до розгляду.

У зв`язку з такими обставинами вона не може зареєструвати смерть чоловіка та отримати свідоцтво про його смерть, яке б відповідало вимогам законодавства України та було чинним в усіх органах підпорядкованих українській владі.

Оформлення свідоцтва про смерть її потрібно для звернення до нотаріуса для подальшого оформлення свого права на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті чоловіка, а тому просить дану заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повністю підтримала заяву та просила її задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного.

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 1 - ч. 3 ст. 9 Закону).

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

Враховуючи те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 - для проведення державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва та довідки про смерть ОСОБА_2 згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 209-216, 293, 315-320, 351- 364 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Немирівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницькому районі Вінницької області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполь, Донецької області, ІН НОМЕР_1 , громадянина України, який був зареєстрований за життя за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , визнавши датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті с. Приазовське, Першотравневого району, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко