ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3358/22 Справа № 205/8555/18 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Єлізаренко І.А., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційні скарги Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства Сетам, ОСОБА_1 , третя особа Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, про визнання електронних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі Новокодацький ВДВС), Державного підприємства Сетам (далі ДП Сетам), ОСОБА_1 , третя особа Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі АТ КБ ПриватБанк), про визнання електронних торгів недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору дарування від 20 грудня 2007 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

11 вересня 2008 року вона та АТ КБ ПриватБанк уклали кредитний договір № DNR0GR. З метою забезпечення його виконання було укладеного договір іпотеки, предметом якого була спірна квартира.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року з неї та ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № DNR0GR в розмірі 283 556,55 грн., а також розподілено судові витрати у справі. Рішення набрало законної сили і Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчі листи.

Крім того, виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 08 грудня 2015 року № 7201 стягнуто на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 11 вересня 2008 року № DNR0GR в розмірі 462 492,96 грн.

Обидва виконавчі документи стягувачем було звернуто до виконання до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (колишня назва Ленінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ), яким було відкрито виконавчі провадження.

Не погодившись із виконавчим написом, позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 08 грудня 2015 року № 7201.

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 30 травня 2017 року зупинено вчинення виконавчих дій.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року її позов залишено без розгляду.

31 травня 2018 року вона звернулася до Апеляційного суду Дніпропетровської області із апеляційною скаргою на ухвалу суду від 02 квітня 2018 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року було відкрито апеляційне провадження.

Однак, 08 жовтня 2018 року державним виконавцем, незважаючи на наявність чинної ухвали про забезпечення позову та будучи обізнаним, що апеляційний суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою на вказане судове рішення, тому воно не набрало законної сили, було поновлено виконавче провадження, та 12 жовтня 2018 року проведено електронні торги та реалізовано предмет іпотеки спірну квартиру.

На ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року, яку було надано стягувачем до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, відсутня відмітка про набрання нею законної сили, тому державний виконавець не мав підстав для поновлення виконавчих дій.

Крім того, вважала, що наявність ухвали від 02 квітня 2018 року не є підставою про поновлення виконавчих дій, оскільки ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року про забезпечення позову скасовано не було.

Зазначала, що електронні торги з реалізації вказаної квартири відбулися незаконно у межах виконавчого провадження, яке мало б бути зупинено.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд визнати недійсними електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 , проведені 12 жовтня 2018 року № 362438, лот № 215600.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги не зумовлюють наявність обставин недійсності електронних торгів, визначених статтею 203 ЦК України; позивачем дії державного виконавця щодо обставин, на які вона посилається у своєму позові, у встановленому законом порядку не оскаржувалися. Дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив рішення в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих позивачем, оскільки останнім не надано до суду доказів на підтвердження порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результат торгів та що під час торгів були порушені права позивача.

Постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, не звернув уваги на те, що державним виконавцем не враховано, що в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року про залишення позову без розгляду не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, а тому ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року про забезпечення позову, якою зупинено стягнення за виконавчим написом від 08 грудня 2015 року, була чинною та обов`язковою для всіх органів державної влади.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсними електронні торги по реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проведені 12 жовтня 2018 року № 362438, лот № 215600.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційних скаргах Новокодацький ВДВС, АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

У відзивах на апеляційні скарги, Новокодацький ВДВС просить рішення суду першої інстанції скасувати, а скарги АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 задовольнити.

У відзивах на апеляційні скарги, позивачка просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скарги без задоволення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року залучено до участі у справі Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у якості правонаступника відповідача Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони по справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа і смс.

В судовому засіданні представник відповідача Другого Правобережного ВДВС та відповідач ОСОБА_1 підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції установлено, що на підставі договору дарування квартири від 20 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. і зареєстрованого у реєстрі за № 7098, ОСОБА_2 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 (далі квартира АДРЕСА_3 ), право власності на яку у встановленому законом порядку було зареєстровано у Комунальному підприємстві (далі КП) ДМБТІ (а.с.10-11 т.1).

11 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк, було укладено кредитний договір № DNR0GR, з метою забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_3 (а.с.12-16 т.1).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року у справі № 205/1568/14-ц з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь АТ КБ ПриватБанк стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNR0GR від 11 вересня 2008 року в розмірі 283 556,55 грн., а також вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.17-18 т.1).

У подальшому, Виконавчим написом від 08 грудня 2015 року, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. і зареєстрованим у реєстрі за № 7201, з ОСОБА_2 на користь АТ КБ ПриватБанк стягнуто 464 192,96 грн. (а.с.19 т.1).

Постановами державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ВП № 50558806 від 18 березня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 7201, виданого 08 грудня 2015 року та накладено арешт на майно боржника із забороною його відчуження (а.с.20 т.1).

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 28 березня 2016 року ВП № 50558806 дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження (а.с.222 т.1).

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 16 травня 2016 року ВП № 51104958 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/205/2166/2014, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 19 листопада 2014 року на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року (а.с.21 т.1).

Актом опису й арешту майна від 22 вересня 2016 року описано і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 та вказано, що майно буде передано для реалізації не раніше 06 жовтня 2016 року (а.с.231-232 т.1).

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 06 жовтня 2016 року № ВП 50558806 призначено експерта суб`єкта оціночної діяльності, для участі у виконавчому провадженні (а.с.237 т.1).

Висновком експерта суб`єкта оціночної діяльності від 03 листопада 2016 року було визначено вартість нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 , який було направлено боржникові ОСОБА_2 (а.с.34 т.2).

28 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ із запереченням на оцінку майна (а.с.36-37 т.2).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року у справі № 200/326/17-ц зупинено стягнення за виконавчим написом від 08 грудня 2015 року, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. і зареєстрованим у реєстрі за № 7201 (а.с.26 т.1).

Новокодацьким ВДВС м. Дніпра 23 березня 2017 року направлено заявку ДП Сетам на реалізацію спірного нерухомого майна (а.с.44-46 т.2).

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 23 березня 2017 року ВП № 50558806 накладено арешт на майно, що належить боржникові ОСОБА_2 , а саме квартиру АДРЕСА_3 у межах суми звернення стягнення 508 922,26 грн. (а.с.48 т.2).

Постановою старшого державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 30 травня 2017 року ВП № 50558806 зупинено вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого напису нотаріуса від 08 грудня 2015 року № 7201 та зупинено реалізацію арештованого майна квартири АДРЕСА_3 (а.с.59-60 т.2).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ КБ ПриватБанк, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було залишено без розгляду (а.с.62 т.2).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року про залишення позову без розгляду (а.с.37 т.1).

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 08 жовтня 2018 року ВП № 50558806 на підставі заяви АТ КБ ПриватБанк було поновлено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису від 08 грудня 2015 року № 7201 (а.с.66 т.2).

З огляду на протокол проведення електронних торгів від 12 жовтня 2018 року № 362438 квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , було реалізовано з електронних торгів та визначено переможця (а.с.77-78 т.2).

Актом державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 23 жовтня 2018 року ВП № 50558806 переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_1 (а.с.84-85 т.2).

Постановами державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра від 21 грудня 2018 року ВП № 50558806 та ВП № 51104958 з ОСОБА_2 стягнуто витрати на проведення виконавчих дій (а.с.87,102 т.2).

Розпорядженням державного виконавця від 28 листопада 2018 року № 48265133/29 грошові кошти у сумі 325 783,50 грн., отримані внаслідок примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 розподілено до перерахування (а.с.88 т.2).

Постановами державного виконавця від 21 грудня 2018 року ВП № 50558806 виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса від 08 грудня 2015 року № 7201 виведено зі зведеного виконавчого провадження, а виконавчий документ повернуто стягувачеві АТ КБ ПриватБанк у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с.92 т.2).

Постановами державного виконавця від 21 грудня 2018 року ВП № 51104958 виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/205/2166/2014, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 19 листопада 2014 року, виведено із зведеного виконавчого провадження, а виконавче провадження закінчено у зв`язку із повним виконанням (а.с.107 т.2).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2018 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року про залишення позову без розгляду скасовано і справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.139-140 т.2).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ ПриватБанк, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис № 7201 від 08 грудня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., відповідно до якого стягнуто грошові кошти в сумі 464 192,96 грн. з гр. ОСОБА_2 , які є її боргом за кредитним договором № DNR0GR від 11 вересня 2008 року, укладеним між нею та ПАТ КБ ПриватБанк, яке є правонаступником ЗАТ КБ ПриватБанк, таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.100-105 т.4).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що проведення електронних торгів з реалізації належної позивачці квартири АДРЕСА_3 відбулось із порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5. Електронні торги проведені в період дії ухвали суду про зупинення стягнення за виконавчим написом від 08 грудня 2015 року, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. і зареєстрованим у реєстрі за № 7201.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Згідно із частиною другою статті 16, статтею 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Отже, враховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).

Необхідно також зазначити, що оскільки, виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 02 листопада 1999 року за № 745/4838 (далі Тимчасове положення).

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України Про виконавче провадження до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому вказаним Законом.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина четверта статті 656 ЦК України).

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Встановлено, що державний виконавець при поновленні виконавчих дій постановою від 08 жовтня 2018 року не звернув увагу на те, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року, якою позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ КБ ПриватБанк, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було залишено без розгляду, та яка стала підставою для поновлення виконавчих дій відповідно до статей 261, 273 ЦПК України не набрала законної сили, була оскаржена в апеляційному суді та, в подальшому, скасована.

Крім того, суд приймає до уваги те, що підставою для зупинення виконавчих дій була ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року про забезпечення позову, якою зупинено стягнення за виконавчим написом від 08 грудня 2015 року, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. і зареєстрованим у реєстрі за № 7201 та саме по собі залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду не є підставою для поновлення виконавчих дій, за наявності чинної ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Принцип обов`язковості судових рішень конкретизовано у статті 18 ЦПК України: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно із частиною дев`ятою статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що державним виконавцем не враховано, що в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року про залишення позову без розгляду не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, а тому ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року про забезпечення позову, якою зупинено стягнення за виконавчим написом від 08 грудня 2015 року, була чинною та обов`язковою для всіх органів державної влади.

Також, з протоколу проведення електронних торгів від 12 жовтня 2018 року № 362438 вбачається, що торги відбулися в рамках виконавчого провадження № 50558806, відкритого на виконання виконавчого напису № 7201 від 08 грудня 2015 року та яке повинно бути зупинено на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року про забезпечення позову.

Зазначене також підтверджується актом про проведені електронні торги від 23 жовтня 2018 року, де також зазначено виконавче провадження № 50558806.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалено на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також суд першої інстанції вірно прийняв до уваги те, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу нерухомого майна на електронних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про недійсність електронних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого напису.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються із висновками Верховного Суду у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 712/1317/14-ц (61-22566св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц (61-21320св18), від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц (61-25870св18).

Доводи апеляційних скарг про те, що жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивачки такими порушеннями у рішенні суду першої інстанції не встановлено, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, та відхиляються апеляційним судом.

Колегія суддів наголошує, що наявні в матеріалах справи докази, встановлені в ході судового розгляду обставини, свідчать про наявність правових підстав вважати, що права позивачки були порушені, оскільки належне їй майно було реалізовано на електронних торгах, які відбулись з порушенням вимог чинного законодавства, під час дії ухвали суду про забезпечення позову.

Отже, суд першої інстанцій правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив наявні у справі обставини, у результаті чого дійшов правильного висновку стосовно того, що проведення електронних торгів з реалізації належної позивачці квартири АДРЕСА_3 відбулось із порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5. Електронні торги проведені в період дії ухвали суду про зупинення стягнення за виконавчим написом від 08 грудня 2015 року, вчиненим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. і зареєстрованим у реєстрі за № 7201.

Доводи апеляційних скарг фактично зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, тому не заслуговують на увагу, оскільки всім обставинам надано належну оцінку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційні скарги залишені без задоволення.

Керуючись ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

М.Ю. Петешенкова