Справа № 395/465/22 Провадження № 2/395/188/2022

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Забуранного Р.А.,

при секретареві - Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргород справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом.

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Ѕ будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі та представник позивачів оповіщені в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, до суду від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та просила задовольнити позов

Представник Новомиргородської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, 09.08.2022 року направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

На законодавчому рівні 5 серпня 1992 року вперше було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).

У судовому засіданні безспірно з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (мати позивачів), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а. с. 17)

Згідно копії заповіту, посвідченого Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області 01 грудня 2014 року за реєстровим № 50, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла рівними частинами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а. с. 12)

Так, згідно копії архівної довідки № 503458 від 10.12.2021 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 01.01.2013 року не зареєстровано. (а. с. 20)

Згідно копії витягу з погосподарської книги с. Коробчине Новоукраїнського району Кіровоградської області Житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_3 . Рік побудови: 1951. Голова домогосподарства - ОСОБА_3 . (а. с. 19)

08.11.2019 року Новомиргородською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області зареєстровано за №169/2019 спадкову справу за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .(а. с. 52-69)

В червні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до державного нотаріуса Новомиргородської районного державної нотаріальної контори за оформленням спадщини.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №132/02-31 від 29 червня 2022 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (до децентралізації Новомиргородського району) Кіровоградської області через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначену нерухомість, тим самим відсутній доказ, що підтверджує право власності на нерухоме майно на ім`я спадкодавця, необхідний для вчинення нотаріальної дії.(а. с. 18)

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Тому за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, Новомиргородської міської ради Кіровоградської області є належним відповідачем у даній справі.

Враховуючи, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначила посмертну юридичну долю належного їй майна шляхом складання заповідального розпорядження, зваживши у сукупності наведені вище обставини, у тому числі відсутність інших спадкоємців щодо майна ОСОБА_3 , суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Ѕ будинку садибного типуз господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 06 вересня 2022 року.