КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року м. Київ

Справа №753/11442/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4982/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Лужецької О.Р. 15 листопада 2021 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотехтрейд», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, витребування майна,

В С Т А Н О В И В

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: визнати недійсним договір комісії № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтотехтрейд» та ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продаж транспортного засобу №6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року, а саме транспортного засобу марки Dacia модель Logan 2007 року випуску, зареєстрований 31 липня 2014 року, укладений між ТОВ «Укравтотехтрейд» та ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на транспортний засіб; витребувати від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 транспортний засіб.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що належний позивачу на праві власності автомобіль марки Dacia модель Logan 2007 року випуску, вибув з його володіння поза волею. Зазначив, що він не мав жодного відношення до вказаних правочинів, жодним чином не бажав настання наслідків у вигляді переходу права власності на транспортний засіб до третіх осіб, укладений договір купівлі-продажу суперечить його волевиявленню, при укладенні цього договору було порушено вимоги ч.ч. 3,5 ст. 203 ЦК України. Крім того, посилався на положення ст.387 ЦК України, згідно якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Укравтотехтрейд», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, витребування майна - задоволено частково.

Визнано Договір комісії № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтотехтрейд» та ОСОБА_2 - недійсним.

Визнано Договір купівлі - продажу транспортного засобу № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року укладений між ТОВ «Укравтотехтрейд» та ОСОБА_1 - недійним.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 транспортний засіб марки Dacia модель Logan, 2007 року випуску.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3192,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що в ході розгляду даної справи відповідачами, у порядку ст. 81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог, а також не було обґрунтовано наявність передбачених ст. 82 ЦПК України обставин, які б зумовлювали звільнення від доказування наявності наведених ним обставин, а відтак з урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погодився з рішенням суду ОСОБА_1 , ним подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 вказує на те, що у матеріалах справи відсутня інформація стосовно того, що за результатами щомісячної внутрішньої перевірки Територіального сервісного центру №8041 наявні порушення чинного законодавства щодо матеріалів, що стали підставами для державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них щодо автомобіля марки «Dacia», модель «Logan» 2007 року випуску, кузов «універсал-В», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

При купівлі автомобіля та перевірці в Територіальному сервісному центрі № 8041 будь - яких обтяжень (обмежень) на автомобіль накладено не було, у розшуку він не перебував. А це значить, що операція купівлі-продажу вищевказаного автомобіля та реєстрація його на ОСОБА_1 є законною, такою що відповідає чинному законодавству України.

Таким чином, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем та законним власником автомобіля марки «Dacia», модель «Logan» 2007 року випуску, кузов «універсал», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Також вказує на те, що як запевняє сам позивач у позовній заяві, у жовтні 2020 року він вирішив продати автомобіль, звернувся до ОСОБА_3 та в подальшому передав його особисто з власної волі для продажу з усіма документами, усіма ключами та всією сервісною і технічною документацією і залишив за адресою: АДРЕСА_1 для того щоб останній продав його. Таким чином, автомобіль не було загублено або викрадено, автомобіль вибув з володіння минулого власника за його волею. Зокрема, дії позивача свідчать про те, що він добровільно передав всі ключі та документи від автомобіля.

Розглядаючи можливість витребування майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України у справі № 761/44057/19, Верховний Суд у постанові від 02 червня 2021 року зробив висновок, що якщо власник неналежним чином поставився до вибору особи, якій він передав річ, позбавляється права вимагати повернення речей від добросовісного набувача, але йому надасться можливість вимагати відшкодування збитків від особи, яка не повернула річ. Власник майна має право звернутися з відповідним позовом до особи, якій добровільно передав транспортний засіб.

Також відповідач вказує на те, що факт оплати вартості автомобіля за договором купівлі-продажу підтверджується безпосередньо фактичним переданням автомобіля відповідачу ОСОБА_1 та реєстрацією за ним права власності на цей транспортний засіб. Так, зокрема, відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року передача транспортного засобу продавцем та прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання договору.Відтак, висновки суду, що автомобіль був набутий добросовісним набувачем ОСОБА_1 безвідплатно, є помилковими та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи наведене вважає позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування автомобіля марки Dacia, модель Logan, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 безпідставними.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Марченко В.О. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просили її задовольнити.

Представник позивача - адвокат Шапошніков І.Б. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Представник «Укравтотехтрейд» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи ТОВ «Укравтотехтрейд» повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомили. А тому, керуючись ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачу ОСОБА_2 на праві власності належав автомобіль марки Dacia модель Logan 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та обліковою карткою № НОМЕР_5 ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві від 31 липня 2014 року /а.с.6,7/.

В матеріалах справи наявний договір комісії № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року, укладений між ТОВ «Укравтотехтрейд» та ОСОБА_2 , відповідно до умов якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки Dacia модель Logan 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 /а.с.11/.

Цього ж дня, 13 листопада 2020 року між ТОВ «Укравтотехтрейд», який є комісіонером, на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року, та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу № 6179/20/004280. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 40000, 00 грн /а.с.9/.

13 листопада 2020 року в Територіальному сервісному центрі 8041 м. Києва на підставі заяви №279474435 поданої від власника ОСОБА_1 була проведена технічна операція «перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу (СГ)» автомобіля марки марки Dacia модель Logan 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . Перереєстрація відбулась на підставі договору укладеного СГ № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року /а.с.10/.

Позивач вказує, що спірний автомобіль вибув з його володіння поза волею на підставі підроблених документів. Жодних правочинів щодо розпорядження та відчуження належного йому вказаного транспортного засобу позивач не вчиняв та не підписував. У зв`язку з цими протиправними діями позивач звернувся до Подільського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення за фактом заволодіння транспортним засобом шахрайським шляхом, відомості про що 24 лютого 2021 року внесено до ЄРДР за № 0000355 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України /а.с.8/.

Відповідно до висновку № СЕ-19/111-21/17813-ПЧ від 22 квітня 2021 року судово-почеркознавчої експертизи, проведеної Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в ході кримінальної справи - підпис в графі «Комітент» на бланку «акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року» (документ з позначкою «ТСЦ»), виконаний не ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою. Підпис в графі «Комітент» на зворотній стороні бланку «Договір комісії № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року» (документ з позначкою «ТСЦ»), виконаний не ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою. Підпис в графі «Комітент» на бланку «акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року» (документ з позначкою «ТОВ»), виконаний не ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою. Підпис в графі «Продавець» на бланку «Акт огляду реалізованого транспортного засобу №6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року» (документ з позначкою «ТОВ»), виконаний не ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою. Підпис в графі «Комітент» на зворотній стороні бланку «Договір комісії № 6179/20/004280 від 13 листопада 2020 року» (документ з позначкою «ТОВ»), виконаний не ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою /а.с.17-21/.

Згідно ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В порядку ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

В силу ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. (ч.1 ст. 317 ЦК України)

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Згідно зі ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужено особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з положеннями ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 757/40111/19-ц зазначено, що «за положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Разом з тим відповідно до положень статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно з статтею 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що у позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають установити всі юридичні факти, визначені статями 387 та 388 ЦК, зокрема чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У разі встановлення, що відповідач є добросовісним набувачем, суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею, внаслідок злочинних дій. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача».

У постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 757/61314/18-ц вказано, що «віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України».

В порядку ч.ч. 1,2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що відповідач ОСОБА_1 фактично оскаржує рішення суду першої інстанції в частині витребування майна, оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо недійсності договорів.

Судом встановлено, що позивач у справі станом на 13 листопада 2020 року був власником автомобіля транспортного засобу марки Dacia модель Logan 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 . Від його імені 13 листопада 2020 року був укладений договір комісії № 6179/20/004280, відповідно до умов якого ТОВ «Укравтотехтрейд», як комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки Dacia модель Logan 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 . Однак, згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи всі підписи у цьому договорі виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. Вказаний висновок в ході розгляду даної цивільної справи стороною відповідача не спростований. Таким чином, оспорюваний договір комісії був підписаний іншою невстановленою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення позивача на його укладення та його недійсність, що встановлена судом в оскаржуваному рішенні, яке в цій частині не оспорюється і відповідно не переглядається апеляційним судом.

Таким чином, на момент укладення договору купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Укравтотехтрейд» слід вважати відсутніми повноваження на відчуження автомобіля належного позивачу. Посилання відповідача на те, що позивач неналежним чином поставився до вибору особи, якій він передав річ, не можуть бути прийняті до уваги суду, так як в матеріалах справи відсутні дані про здійснення передачі автомобіля позивачем ТОВ «Укравтотехтрейд». У зв`язку з цим, відсутні підстави для застосування правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 02 червня 2021 року у справі № 761/44057/19, так як мають місце різні фактичні обставини у цих справах.

Як вже вказано вище, до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору застосовується віндикація. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову до добросовісного набувача з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Таким чином, обраний позивачем і застосований судом першої інстанції спосіб захисту у вигляді витребування майна з чужого незаконного володіння відповідає обставинам справи, є вірним і ефективним.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що вказані доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, їм надана вірна оцінка. За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та відсутність заяв сторін про стягнення судових витрат пов`язаних з апеляційним переглядом справи, апеляційний суд вважає, що понесені сторонами витрати на цій стадії розгляду справи компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 29 серпня 2022 року.