Ухвала

02 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 2-2725/2011

провадження № 61-8273ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича про примусове проникнення до житла фізичної особи у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , Відкритого акціонерного товариства «Агромаш» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Є. С. про примусове проникнення до житла фізичної особи задоволено.

Надано приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Д`яченку Є. С. дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 63571975.

У серпні 2022 року ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надіслала касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження на оскаржуване судове рішенняслід відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи

та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених

у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду

в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Постанова Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року прийнята за результатами здійснення апеляційного перегляду ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року пропримусове проникнення до житла фізичної особи, яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті 35 частини першої статті 353 ЦПК України, яка не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services

v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича про примусове проникнення до житла фізичної особи у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , Відкритого акціонерного товариства «Агромаш» про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк