_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/370/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , Одеської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», Малиновський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , малолітньої ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , Одеської міської ради,в якому просить визнати ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого рішення суду буде слугувати підставою для внесення змін до актового запису №328 від 12.05.2005 р, про народження ОСОБА_2 , зареєстрованої Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, щодо графи «відомості про батька» де замість ОСОБА_6 , необхідно записати ОСОБА_5 ; визнати ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого рішення суду буде слугувати підставою для внесення змін до актового запису №2725 від 16.03.2016 р. про народження ОСОБА_3 , зареєстрованої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, щодо графи «відомості про батька» де замість ОСОБА_6 , необхідно записати ОСОБА_5 ; Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

Приватним нотаріусом Білоус Н.В. заведена спадкова справа №66223283, майном, що переходить у спадок, є квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яку на час відкриття спадщини ОСОБА_5 не встиг приватизувати.

Спадкоємцями квартири є тітка ОСОБА_5 ОСОБА_4 та дві доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

До приватного нотаріуса Білоус Н.В. звернулися ОСОБА_1 , яка діє як законний представник від імені та в інтересах своїх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало ОСОБА_5 .

19 січня 2021 року приватний нотаріус Білоус Н.В. на звернення ОСОБА_1 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що в свідоцтвах про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в графі батька зазначений - ОСОБА_6 , замість ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , починаючи з 2001 року проживали разом, вели спільне господарство, як подружня пара відвідували друзів, приймали гостей, сумісно планували подальше життя, турбувались один про одного, мали спільний бюджет. Від фактичних шлюбних відносин у пари народилося двоє дітей: донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оскільки на момент народження дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не перебувала у зареєстрованому шлюбі, вони не подавали спільні заяви про реєстрацію народження дітей, а також ОСОБА_5 особисто не звертався щодо визначення походження дітей, оскільки не бажав, щоб у його доньок було його прізвище « ОСОБА_7 ». Дані про батька дітей були записані у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України.

Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 звернулася до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» для встановлення батьківства. 29.07.2020 року за результатами молекулярно-генетичного аналізу ДНК встановлено, що ОСОБА_5 є біологічним батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з ймовірністю 99,99999%; таким чином, батьківство практично доведене.

27 листопада 2012 року Київська районна адміністрація ОМР видала розпорядження про визнання наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача, дві особи: ОСОБА_8 та її сина - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_8 та видано свідоцтво про смерть Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №10132.

Після цього була відкрита спадкова справа №1077/01-16, згідно якої ОСОБА_5 є спадкоємцем.

ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Київської районної адміністрації ОМР №561-01 від 31.10.2019 року визнано наймачем житлової площі за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 ще за життя розпочав процедуру приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 ., та подав до КП «Міське агентство з приватизації житла» заяву на приватизацію квартири від 22 червня 2020 року, проте приватизувати її так і не встиг, у зв`язку зі раптовою смертю, тому отримати свідоцтво про право власності на квартиру не вдалося.

Доньки ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як єдині спадкоємці батька першого ступеня споріднення, мають право на отримання у спадщину у рівних частках квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином.

Представник відповідача ОМР надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Третя особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) зроблено відповідний актовий запис №6309.

Народились діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації народжень Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №328 та видано свідоцтво про народження; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації народжень Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №2725, та видано свідоцтво про народження.

19 січня 2021 року приватний нотаріус Білоус Н.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що в свідоцтвах про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в графі батька зазначений - ОСОБА_6 , замість ОСОБА_5 .

Згідно висновку фахівця з питань судово медичної експертизи №21 від 30 червня 2020 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з ймовірністю 99,99999 %; таким чином, батьківство практично доведене. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з ймовірністю 99,99999 %; таким чином, батьківство практично доведене.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України, за відсутності спільної заяви чоловіка та жінки про визнання батьківства, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз`яснено в п.п. 5, 9 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення, у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово - генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання своєю».

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

За змістом статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

Відповідно до пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків передбачено, що для проведення процедури приватизації громадянином до органу приватизації подається відповідний перелік документів, в тому числі оформлена заява на приватизацію квартири.

В частині п`ятій пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що в разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 6-121цс13, постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі №752/6593/18 та постанові Верховного Суду від 12 квітня 2019 року у справі №669/629/16-ц.

Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживали спадкодавці, але померли до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання батьківства є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону. Інші позовні вимоги не підтверджені належними і допустимими доказами, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Одеської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», Малиновський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та визнання права власності на спадкове майно,- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дане рішення є підставою для внесення змін до актового запису № 328 від 12.05.2005 року про народження ОСОБА_2 , зареєстрованого Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, щодо графи «відомості про батька»; замість ОСОБА_6 вказати ОСОБА_5 , громадянин України.

Дане рішення є підставою для внесення змін до актового запису № 2725 від 16.03.2016 року про народження ОСОБА_3 , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, щодо графи «відомості про батька»; замість ОСОБА_6 вказати ОСОБА_5 , громадянин України.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 25.08.2022 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.