Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/623/21

Провадження №2/377/14/22

11 серпня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання - Інбулаєвої К.В., за участі представника позивача адвоката Климчук В.В., інші учасники відсутні, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПРОФ», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В.,

- про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

У С Т А Н О В И Л А:

07.10.2021 року представник позивача адвокат Донченко К.Ю., через систему «електронний суд» в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій», (ТОВ «ФК «ФГІ») Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПРОФ» (ТОВ «АЛЬФА ПРОФ), третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, посилаючись на те, що 02 липня 2008 року між її довірителем ОСОБА_3 , та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА») було укладено кредитний договір №36-05/06/11/11/304/2008/223, за умовами якого ОСОБА_3 , отримав кредит в розмірі 118 910,00 доларів США під 14,49% річних з кінцевим терміном повернення до 30 червня 2038 року за програмою «Нове житло». З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 02 липня 2008 року ОСОБА_3 , уклав з банком договір іпотеки, предметом якого є належна йому на праві власності квартира АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці, площею 0,0530 гектарів, яка придбана ОСОБА_3 , згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В., 02 липня 2008 року № 2645.

07 травня 2020 року на підставі договору № GL3#217046_ПВ216, про відступлення прав вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» права вимоги за вищезгаданими кредитним та іпотечним договорами. Відступлення прав вимоги даного договору посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1557.

31.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., без відома та згоди ОСОБА_3 , було проведено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру між ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» та ТОВ «Альфа Проф» укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Вважають що, відповідачами, порушено п.5 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки, протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктурується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом. Крім того вважають, що відповідчами порушено п.п.1 п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя. Також вважають, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., вчинено нотаріальну дію (посвідчення договору купівлі- продажу) та державну реєстрацію переходу права власності з грубим порушенням вимог закону при наявності арешту на нерухоме майно.

Крім вищезазначених порушень, представник позивача вважає, що порушено вимоги ч.1 та 2 ст.38 Закону України «Про іпотеку», оскільки відповідачами на адресу ОСОБА_3 , жодних повідомлень, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», про свій намір укласти договір купівлі-продажу не надсилалось, і в договорі куплі-продажу про це не зазначено.

Враховуючи викладене, просили: визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» та ТОВ «АЛЬФА ПРОФ» 31.08.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., та зареєстрований в реєстрі № 2055; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60106938 від 31.08.2021р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа проф» права () на шести кімнатну квартиру загальною площею 190,1кв.м., що знаходиться в двоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2055, виданий 31.08.2021року, видавник Пономарьова Д.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Ухвалою судді від 11.10.2021 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 02.11.2021 року.

Ухвалою судді від 02.11.2021 року підготовче засідання відкладено до 23.11.2021 року.

Ухвалою судді від 23.11.2021 року підготовче засідання відкладено повторно до 16.12.2021 року за клопотанням відповідача.

30.11.2021 року від відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» до суду надійшов відзив на позовну заяву. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором №36-05/06/11/11/304/2008/223, від 02 липня 2008 року між ОСОБА_3 , та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» діяли в межах і порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Ними було в повному обсязі дотримано процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , а саме: відповідачем було вжито всіх заходів для належного повідомлення боржника про перехід до ТОВ «ФК «ФГІ» всіх прав кредитора за вищезазначеним кредитним договором та всіх прав Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 02.07.2008 року. Позивача було належним чином повідомлено про наявність у нього заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення вимог про усунення порушень умов цього договору; позивача було належним чином повідомлено про намір ТОВ «ФК «ФГІ» укласти від свого імені договір купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві у порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку»; на момент проведення державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», були відсутні будь-які встановленні чинним законодавством заборони щодо його продажу, які б підпадали під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; на момент проведення державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна, наявність обтяження речових прав на квартиру, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника, не була підставою для відмови у державній реєстрації права власності на квартиру у порядку, встановленому статтею 38 Закону «Про іпотеку».

Ухвалою судді від 16.12.2021 року за клопотанням відповідача та представника позивача, підготовче засідання відкладено до 12.01.2022 року та задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в режимі відео конференції.

Ухвалою судді від 12.01.2022 року задоволено клопотання про витребування доказів, закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 02.02.2022 року.

Ухвалою судді від 02.02.2022 року судове засідання відкладено до 03.03.2022 року за клопотанням представника позивача, та повторно витребувано докази.

21.02.2022 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В., до суду надійшли витребувані документи.

03.03.2022 року судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неможливістю сторін з`явитись в судове засідання через бойові дії на територіях Чернігівської та Київської областей.

31.03.2022 року судовий розгляд справи було знято з розгляду у зв`язку із воєнними діями на територіях Чернігівської та Київської областей та пізніше перепризначено на 23.06.2022 року.

Ухвалою судді від 23.06.2022 року судове засідання відкладено до 11.08.2022 року за клопотанням позивача.

В судове засідання 11.08.2022 року позивач ОСОБА_3 , та його представники адвокати Донченко К.О., Кудрявцева О.О., не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином. До суду подано заяви про розгляд справи без їх участі.

В судове засідання з`явилась представник позивача - адвокат Климчук В.В., яка підтримала заявлені позовні вимоги, у суді дала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві.

Відповідачі ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій» та ТОВ «АЛЬФА ПРОФ» в зал судового засідання не з`явились, на відеоконференц зв`язок не вийшли. Неодноразово викликались судовими повістками за місцем реєстрації юридичної особи, але судові повістки та процесуальні документи не отримують. В той же час на адресу суду надходили відзив на позов, клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції, що достеменно свідчить про обізнаність відповідачів про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа приватний нотаріусу Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Судом встановлено, що 02.07.2008 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» укладено Кредитний договір №36-05/06/11/11/304/2008/223, за умовами якого ОСОБА_3 , отримав кредит в розмірі 118 910,00 доларів США під 14,49% річних з кінцевим терміном повернення до 30 червня 2038 року за програмою «Нове житло», цільове призначення проведення розрахунків по договору купівлі продажу №2640 від 02.07.2008 року щодо придбання у власність нерухомого майна що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , та проведення розрахунків до договру купівлі-продажу від 02.07.2008 року щодо придбання у власність нерухоме майно земельну ділянку що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до Договору купілі-продажу 02 липня 2008 року ОСОБА_3 , за письмовою згодою його дружини ОСОБА_4 , придбав нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того відповідно до Договору купілі-продажу земельної ділянки від 02 липня 2008 року ОСОБА_3 , за письмовою згодою його дружини ОСОБА_4 , придбав земельну ділянку площею 0,0530 гектарів, місце розташування АДРЕСА_3 .

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищезгаданим кредитним договором 02 липня 2008 року ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 , уклали нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом якого є належна іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно, а саме: шестикімнатна квартира АДРЕСА_4 , разом з гаражем, площею 24,7кв.м. Квартира розташована на земельній ділянці, площею 0.0530 гектарів, яка придбана Іпотекодавцем згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. 02.07.2008 року за реєстровим №2645. Після одержання державного акту на вищевказану земельну ділянку Іпотекодавець зобов`язався на протязі 10 днів укласти з Іпотекодержателем іпотечний договір цієї земельної ділянки, проте суду іпотечного договору на данну земельну ділянку не надано, тобто відсутні документи, що земельна ділянка на якій розташована вищезазначена квартира перебуває в іпотеці і є предметом іпотеки.

Згідно з пунктом 4.4. іпотечного договору Іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором.

Пунктом 5.1 іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у видку невиконання або неналежного виконання Зобов`язання в цілому або в тій частині чи іншій його частині, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодерателю за цим Договором.

Згідно з підпунктом 5.3. іпотечного договору звернення стягнення на Предмет іпотеки відбувається на підставі: - рішення суду; -виконавчого напису нотаріуса; - домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання основного Зобов`язання у порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; - правоІпотекодаржателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купілі-продажу у порядку,встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Підпунктом 5.4. іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право на свій розсуд вбрати умоаи та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п.5.3 цього Договору.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за Кредитним договором №36-05/06/11/11/304/2008/223 від 02 липня 2008 року у розмірі 162425,72 доларів США, що за курсом НБУ на час здійснення розрахунку заборгованості складає 1288035,93 гривні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмов повідомдений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обо`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

При цьому у відповідності до частини 2 ст. 517 ЦПК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

07 травня 2020 року на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК«ФГІ» права, відповідно до п.1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи право вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги.

Відступлення права вимоги за Кредитним договором підтверджується реєстром договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників /Поручителів/ Заставодавців/ Дебіторів за такими договорами відповідно до виписки з Додатку № 1 до Договору № GL3N217046P_ПВ216 відступлення прав вимог, укладеного 07.05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1557 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 260446240 від 08.06.2021 року, відповідно до якої іпотекодержателем зазначається Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій».

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

В порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки 31.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПРОФ» було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Пономарьовою Д.В., зареєстрований у реєстрі за № 2055, за умовами якого ТОВ «ФК«ФГІ» продало, а ТОВ «АЛЬФА ПРОФ» придбало квартиру номер АДРЕСА_1 . При цьому у п.2 даного договору зазначено, що продавець стверджує, що за 30 днів до укладення цього договору письмово повідомлено чином передбаченим діючим законодавством України, Іпотекодавця про намір Іпотекодержателя укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки.

Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

ТОВ «ФК «ФГІ» до суду надіслало ксерокопії вимог про усунення порушення умов Кредитного Договору на ім`я ОСОБА_3 від 20.07.2020 року вих. 138, 139; від 15.09.2020 року вих. 355, 356,в яких зазначено дві адреси АДРЕСА_5 , та АДРЕСА_6 . Тобто у суду відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про перехід права вимоги ТОВ «ФК «ФГІ», про отримання ними вимог про усунення порушень, а також про те що Продавець (Іпотекодержатель) повідомив Іпотекодавця за 30 днів письмово про намір укласти договір купівлі-продажу, оскільки за фактичним місцем реєстрації та знаходження іпотечного майна, а саме АДРЕСА_3 , відповідачі жодного повідомлення не направляли.

Хоча представник позивача адвокат Донченко К.Ю., 19.07.2021 року, 02.08.2021 року, 07.09.2021 року, 10.09.2021року, від імені позивача зверталась до ТОВ «ФК «ФГІ» про визначення оцінювача для реструктуризації його заборгованості за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, при цьому зазначала адресу для листування не тільки свою а і позивача АДРЕСА_3 .

Суд, вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, дійшов висновку що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступнихх обставин.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Ч.1 ст. 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша стаття 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

Підпунктом 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку.

Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотеко держателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору.

З огляду на викладене, предмет іпотеки, а саме нерухоме житлове майно, яке використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, не може бути примусово стягнуто на підставі положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом продажу предмету іпотеки переданого як забезпечення виконання позичальником/майновим поручителем умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті.

Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 р. у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20).

Аналогічний висновок щодо застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 р. у справі № 802/1340/18-а.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 р. у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20) не знайшла підстав для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019р. у справі № 802/1340/18-а, та відступила від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019р. у справі №464/8589/15-ц (провадження № 61-10874сво18), стосовно того, що звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідним застереженням в іпотечному договорі), який передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві, як і передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, не може вважатися примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника), оскільки таке право виникло на підставі договору (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надано іпотекодавцем.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019р. у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18) зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Мораторій (заборона) на примусове відчуження майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, який встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», має цільовий характер і є державною гарантією захисту конституційних прав та інтересів громадян, які отримали кредити саме в іноземній валюті.

Для застосування цієї державної гарантії захисту конституційних прав та інтересів громадян, які отримали кредити саме в іноземній валюті, обов`язковою є встановлення обставин, а саме: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; або - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку є всі підстави для застосування до спірних правовідносин мораторію на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця, проте відповідачами вимоги законодавства проігноровані.

Хоча проаналізувавши чинність Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в часі, суд дійшов висновку, що 23.04.2021року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року №1381-IX, відповідно до п.2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень якого встановлено, що Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386; 2020 р., № 38, ст. 279; із змінами, внесеними Законом України від 16 вересня 2020 року № 895-IX) втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Зокрема Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (який втратив чинність 21.04.2021 року) поновлює свою дію на п`ять місяців з дня набрання чинності Законом №1381-IX, тобто діє з 23.04.2021 року до 23 вересня 2021 року.

Крім того пунктом 5 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктурується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом. Визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

Судом з аналізу наданих документів виявлено порушення норм законодавства щодо державної реєстрації права власності.

Відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу нерухомого майна в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» від 31.08.2021року згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно №272579975, отриманою 31.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., будь-які інші особи, окрім відділу ДВС Славутицького МУЮ (арешт зареєстрований 09 серпня 2013 року), які мають зареєстровані у встановленим законодавством порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відсутні.

Хоча відповідно до п.2.1. глави 2 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, при посвідченні правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Як було зазначено вище, Порядком передбачено, що нотаріус при посвідченні правочинів перевіряє саме ВІДСУТНІСТЬ арешту майна, однак, при посвідченні спірного договору нотаріус, здійснивши перевірку інформації щодо наявності/ відсутності арешту майна, виявила арешт, накладений 09.08.2013 року відділом ДВС Славутицького МУЮ, однак проігнорувала цей факт та посвідчила договір купівлі-продажу.

В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 276082924 від 22.09.2021 року, вказана Актуальна інформації про державну реєстрацію обтяжень: дата, час державної реєстрації: 09.08.2013 11:59:59; державний реєстратор: Качан Вікторія Михайлівна, Реєстраційна служба Славутицького міського управління юстиції Київської області, Київська обл.; підстава державної реєстрації: постанова про накладення арешту, серія та номер: б/н, виданий 09.08.2013, видавник: Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:4869478 від 09.08.2013 12:12:42, ОСОБА_6 , Реєстраційна служба Славутицького міського управління юстиції Київської області, Київська обл.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, , країна реєстрації: Україна; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 .

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., була зобов`язана відмовити у вчиненні нотаріальної дії, оскільки її вчинення суперечить законодавству України, однак, незважаючи на наявність арешту, здійснила посвідчення договору купівлі-продажу.

Крім того, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., діючи вже як державний реєстратор, порушила норми ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Пунктом 6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено підстави для відмови в державній реєстрації прав, в тому числі наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.7 ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Однак, в даному випадку відбулася державна реєстрація переходу права власності до третьої особи на підставі договору купівлі-продажу, а не державна реєстрація права власності за іпотекодержателем, тому п.7 ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» застосуванню не підлягає.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., вчинено нотаріальну дію (посвідчення договору купівлі-продажу) та державну реєстрацію переходу права власності з грубим порушенням вимог закону при наявності арешту на нерухоме майно.

Також проаналізувавши чинне законодавства, суд дійшов висновку, що в даному випадку порушені вимоги ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п.5.1. Іпотечного договору від 02.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В., іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим Договором.

Пунктом 5.3. Іпотечного договору звернення стягнення на Предмет іпотеки відбувається на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

-домовленістю сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного Зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»;

- права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Згідно п.5.4. Іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3. цього Договору.

Відповідно до ч.1,2 ст.38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.

Згідно з п.2.7. глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження.

Для посвідчення такого договору іпотекодержатель зобов`язаний за тридцять днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір. Іпотекодержатель має документально підтвердити нотаріусу, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.2.11. п.2.7. глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус має право посвідчити договір купівлі-продажу предмета іпотеки іншій особі за наявності відомостей про те, що інші особи, які мають зареєстровані в установленому законодавством порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відмовились одержати надіслані на їх адресу повідомлення про намір продати предмет іпотеки. Про цю обставину повинна свідчити зроблена на зворотному повідомленні відмітка органу зв`язку.

В п.2 Договору купівлі-продажу нерухомого майна в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» продавець стверджує, що за 30 (тридцять) днів до укладення цього договору письмово повідомлено чином, передбаченим діючим законодаством України, Іпотекодавця про намір Іпотекодержателя укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки. Однак, в договорі немає жодних посилань на реквізити такого повідомлення та його отримання ОСОБА_3

ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» суду не надало також доказів, що на адресу ОСОБА_3 направлені повідомлення, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», про свій намір укласти договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином на підставі наведеного суд дійшов висновку, що Договір купівлі-продажу нерухомого майна між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПРОФ» від 31.08.2021 року, укладений з порушенням приписів Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», (позивач постійно проживає у спірній квартирі, іншого нерухомого майна у власності позивача не має), п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» (вчинення дії суперечить законодавству України), ст.38 Закону України «Про іпотеку» (позивачу не направлено повідомлення в порядку передбаченому статтею), підлягає визнанню недійсним та підлягає скасуванню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1816,00гривень, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню у рівних частках за рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні виоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа проф» 31.08.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., та зареєстрований в реєстрі № 2055.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В., про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60106938 від 31.08.2021 р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа проф» права () на шести кімнатну квартиру загальною площею 190,1 кв.м., що знаходиться в двоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2055, виданий 31.08.2021 року, видавник Пономарьова Д.В., приватний нотаріус (ПН) Київського міського нотаріального округу (МНО).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 908 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа проф» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 23.08.2022 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача адвокат Донченко Катерина Юріївна, адреса місця знаходження: АДРЕСА_7 ;

Представник позивача адвокат Кудрявцева Ольга Олександрівна, адреса місця знаходження: АДРЕСА_8 ;

Представник позивача адвокат Климчук Вікторія Володимирівна, адреса місця знаходження: АДРЕСА_9 ;

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій», , адреса місця знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, б. 13, офіс 413;

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ПРОФ», , адреса місця знаходження: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, б. 8, кім.313;

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна. адреса місця знаходження: АДРЕСА_10 .

Суддя Т. О. Малишенко