Ухвала

31 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 953/22515/19

провадження № 61-8302ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Время» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Время» (далі - ПрАТ «Время»), в якому просив суд: визнати недостовірною, такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію статтю у газеті «Время» за 04 серпня 2010 року з заголовком «Харьковскому стрелку близкими по духу оказались скинхеды»; зобов`язати ОСОБА_2 та ПрАТ «Время» спростувати не пізніше 30 днів з моменту набрання рішенням законної сили розповсюджену ними недостовірну інформацію аналогічним способом - шляхом розміщення резолютивної частини цього рішення на першій сторінці газети «Время»; стягнути 2 000 000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду

від 26 липня 2022 року, у задоволені позову ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , ПрАТ «Время» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування шкоди відмовлено.

23 серпня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2022 року (надійшла до суду 26 серпня

2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тим, що він є засудженим до довічного позбавлення волі та не має коштів для сплати судового збору.

На підтвердження даного клопотання заявник надав копію довідки державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 26 січня 2021 року про те, що у період перебування ув`язнений ОСОБА_1 до роботи не залучався, заробітна плата йому не нараховувалася, на особовому рахунку кошти відсутні. Також надав копію довідки державної установи «Харківський слідчий ізолятор» від 21 липня 2021 року про те, що у період перебування ув`язнений ОСОБА_1 до роботи не залучався, заробітна плата йому не нараховувалася, на особовому рахунку кошти відсутні.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що

у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки заявником не надано достатніх і належних доказів щодо розміру його доходів, а надані ним докази не відображають в повній мірі майновий стан заявника та відносяться лише до періоду січень-липень 2021 року.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у листопаді 2019 року та заявляв позовну вимогу немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768,40 грн).

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 61 536,80 грн (судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру: 768,40 грн; судовий збір за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди: 30 000,00 грн (2 000 000,00грн.*1,5%); судовий збір за подачу касаційної скарги: (30 000,00+768,40)*200%= 61 536,80 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату, або надати належним чином обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору, підтверджене належними та достатніми доказами.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні ОСОБА_1 про звільнення заявника від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 липня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць