Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2022 Справа №607/20626/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-Головуючого судді Ромазана В.В.

-за участю секретаря судового засідання Безручко Т.В.

- сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - банк, АТ «Ощадбанк») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка станом на 04 листопада 2021 року становить 89 972,99 грн, з яких: 79 998,17 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 9751,54 грн проценти за користування кредитом; 92,05 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 65,06 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 66,17 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 09 листопада 2018 року між банком та відповідачем укладено комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання №571671120 від 09 листопада 2018 року, відповідно до умов якої відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції на день підписання заяви на приєднання розміщеної на інтернет-сторінці банку. Відповідно до блоку 3 вказаної заяви банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку. Відповідно до вищевказаної заяви відповідачу надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 80 000 грн. Сторонами визначено, що датою укладення договору є дата підписання заяви та строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Відповідно до п. 6.6 заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 38% річних за користування кредитними коштами. Згідно п. 6.7 блоку 6 заяви, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом. За невиконання або несвоєчасне, не в повному розмірі виконання клієнтом зобов`язань перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Відповідно до п.п. 7 п. 1.32 розділу ХХІІ ДКБО, строк повернення кредиту, є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості за кредитним договором на строк 58 календарних днів. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував внаслідок чого станом на 04 листопада 2021 року виникла заборгованість у загальному розмірі 89 972,99 грн, з яких: 79 998,17 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 9751,54 грн проценти за користування кредитом; 92,05 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 65,06 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 66,17 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Посилаючись на наведене, позивач просив достроково стягнути заборгованість по кредиту.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

20 січня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов. Вказав, що зазначена в позовній заяві сума заборгованості вказана станом на 04.11.2021 року. Він 21 жовтня 2021 року вніс кошти в сумі 5000 грн згідно квитанції про оплату № від 21.10.21 року з призначенням платежу - поповнення карткового рахунку, однак, як з «Розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 04.11.2021» вбачається, що вказані кошти не надійшли на погашення кредиту. Зокрема, в розділі «Розрахунок заборгованості за основним боргом» сума заборгованості до внесення ним коштів та після станом на 04.11.2021 року не змінилась і становить - 79 998,17 грн, в розділі «Розрахунок заборгованості за процентами» сума заборгованості не зменшилась, а навпаки збільшилась із значення - 5 420,68 грн., станом на 01.10.2021 року, до значення - 9 751,54 грн. станом на 04.11.2021р. Також, вважає, що позивачем не надано відповідних розрахунків щодо справедливості нарахування заборгованості 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 92,05 грн та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 65,06 грн. Крім цього, зазначив, що згідно «Виписки по картковому рахунку», 21.10.2021 року позивачем здійснено стягнення коштів в сумі 2082,14 грн з формулюванням зняття коштів - «Standing payment order», обгрунтованість проведення якої потребує підтвердження від позивача на предмет відповідності до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Вважає твердження Позивача з приводу того, що строк повернення Кредиту, є таким, що настав, безпідставним. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

26 січня 2022 року представник позивача подав відповідь на відзив. Вказав, що у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те що, 21 жовтня 2021 року він вніс кошти в сумі 5000 грн і долучає квитанцію про часткове погашення заборгованості (чим і визнає заборгованість по кредиту) та зазначає, що сума заборгованості за основним боргом до внесення коштів та після внесення станом на 04.11.2021 року не змінилася, а заборгованість за процентами не зменшилася, а навпаки збільшилася із значення 5420,68 грн до 9 751,54 грн станом на 04.11.2021 року. Щодо долученої відповідачем квитанції про часткове погашення заборгованості в сумі 5000 грн зазначає, що згідно результатів пошуку фізичних осіб в Єдиному реєстрі боржників від 25.01.2022 року встановлено, що стосовно відповідача відкрито виконавче провадження № 67241653 приватним виконавцем Вариводою Д.В. та виконавче провадження №65888809 приватним виконавцем Кондратюк Р.В., в межах виконавчого провадження №65888809 винесено постанову про арешт коштів боржника від 07.09.2021 року в межах суми 9 120,15 грн. Таким чином, кошти в сумі 5000 грн, які внесені боржником 21.10.2021 року знаходяться на рахунку, кошти якого арештовані згідно постанови приватного виконавця в межах виконавчого провадження №65888809 і тільки після акумуляції коштів в межах суми 9120,15 грн та списання їх приватним виконавцем з рахунку, всі наступні кошти внесені відповідачем будуть зараховані на погашення заборгованості по кредитному договору. Зазначає, що посилання відповідача на те, що позивачем не надано розрахунків щодо справедливості нарахування заборгованості 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 92,05 грн та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 65,06 грн, то такі доводи є безпідставним та нічим не підтверджені, оскільки позивач на підставі вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України має право на отримання 3% річних від простроченої суми. Також, відповідачем під сумнів поставлено операцію від 21.10.2021 року в сумі 2082.14 грн з формулюванням зняття коштів - «Standing payment order». Вказана сума 2082,14 грн є нарахуванням процентів за користування кредитною лінією, що підтверджується меморіальним ордером № від 22.10.2021 року. Таким чином, сума 2082,14 грн - складають нараховані проценти за користування кредитною лінією, а не стягнення коштів, як зазначає відповідач у своєму відзиві на позовну заяву. Порядок нарахування та погашення процентів за користування кредитною лінією перебачено в заяві на встановлена відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Вважає, що банком надано достатньо доказів, що підтверджують наявність у відповідача станом на 04.11.2021 року заборгованості в сумі 89 972,99 гривень. Стосовно доводів відповідача про те, що банк не надав жодного документу про наявність підстав для застосування п.п. 7 п. 1.32 розділу ХХІІ ДКБО тобто наявності у відповідача простроченої заборгованості на строк 58 календарних днів зазначив, що такі доводи є хибними та безпідставними. Зокрема, з розрахунку та виписки по картковому рахунку, які долучені до позовної заяви вбачається, що відповідач востаннє здійснював погашення кредиту в сумі 241,00 грн - 23.07.2020 року, а погашення процентів в сумі 228,92 грн - 06.08.2021 року. Таким чином, вважає, що позивачем доведена позиція з приводу того, що строк повернення кредиту, є таким, що настав, відтак в банку наявні підстави для звернення із позовною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судове засідання представник банку не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся про місце та час розгляду справи.

Судом встановлено, що 09 листопада 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 (Клієнт) підписано заяву за №571671120 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

У вказаній заяві зазначено, що відповідач шляхом підписанням вказаної заяви беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви при приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, кредитного договору, умови надання інших послуг, та підтверджує своє ознайомлення з умовами договору (п. 3.1 вказаної заяви).

Відповідно до умов п. 5.1. вказаної заяви, Клієнт погодився з тим, що ця заява про приєднання та додатки до договору, зокрема умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, умови користування кредитною лінією (кредитом), паспорт споживчого кредиту, таблиця загальної вартості кредиту, тарифи, інші види заяв/повідомлень встановленої банком форми, використання яких передбачено умовами договору, складають єдиний договір комплексного обслуговування фізичних осіб.

На підставі вказаної заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 , якому у подальшому присвоєно № НОМЕР_2 .

Відповідно до п. п. 6.2., 6.3., 6.4., 6.6. заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання, відповідач просив надати кредит метою отримання якого є задоволення споживчих потреб, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач погодився, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту 80 000 грн; максимальний розмір кредит 250 000 грн; строк кредитування 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. На строк до 14 листопада 2018 року з дня підписання цієї заяви уповноваженим працівником банку, банк встановлює клієнту кредит в сумі 80 000 грн. Процента ставка за кредитом є фіксованою та складає 38% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією.

Відповідно до умов п.п. 7 п. 1.32. розділу ХХІІ договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків, зокрема прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісією) за кредитним договором на строк понад 58 календарних днів.

Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання згідно з умовами договору та видав ОСОБА_1 кредит в сумі 80 000 грн., що не заперечується відповідачем.

З виписки по рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що відповідач користувався встановленим банком кредитним лімітом, знімав кредитні кошти з кредитної картки та здійснював часткове погашення заборгованості.

З розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 04 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань згідно умов договору та загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 89 972,99 грн, з яких: 79 998,17 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 9751,54 грн проценти за користування кредитом; 92,05 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 65,06 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 66,17 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Крім цього, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідач 23 липня 2020 року здійснив останній платіж на погашення заборгованості за основним боргом на суму 241 грн та 06 серпня 2021 року на погашення заборгованості за процентами на суму 2228,92 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов банку слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За нормами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Згідно з вимогами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що 09 листопада 2018 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку у розмірі 80 000 грн зі сплатою 38% річних за користування кредитом.

Встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок № НОМЕР_1 , якому у подальшому присвоєно № НОМЕР_2 , та встановивши на останній кредитний ліміт у розмірі 80 000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 користувався наданими йому позивачем кредитними коштами та частково погашав заборгованість за кредитом.

З виписки з особового рахунку клієнта, вбачається, що ОСОБА_1 , як клієнт банку, здійснював операції, а саме знімав грошові кошти з картки та погашав заборгованість.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав умов кредитного договору, допустив виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернув.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 04 листопада 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, зокрема заборгованість за основним боргом (кредитом) становить 79 998,17 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом становить 9751,54 грн.

Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника.

Оскільки доказів належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відтак, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 79 998,17 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 9751,54 грн., підлягає поверненню відповідачем банку.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сума з якої здійснюється обрахування заборгованості відповідача за платежами, передбаченими ст. 625 ЦПК України становить 79 998,17 заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі грн. та 9751,54 грн заборгованості за процентами за користування кредитом.

На підставі здійсненого судом розрахунку, розмір трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання зі сплати заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) становить 92,05 грн.

Розмір трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання зі сплати заборгованості за процентами за користування кредитом становить 65,06 грн.

Сума інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованість за процентами за користування кредитом становить 66,17 грн.

З врахуванням наведеного, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в користь позивача 92,05 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 65,06 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 66,17 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ Ощадбанк» заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 09 листопада 2018 року, яка станом на 04 листопада 2021 року становить 89 972,99 грн, з яких: 79 998,17 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 9751,54 грн проценти за користування кредитом; 92,05 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 65,06 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 66,17 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що 21 жовтня 2021 року він вніс кошти в сумі 5000 грн згідно квитанції про оплату № від 21.10.2021 року з призначенням платежу - поповнення карткового рахунку. Так, із доказів наданих представником позивача до відповіді на відзив встановлено, що у провадженні приватного виконавця Кондратюка Р.В. перебуває виконавче провадження №65588809. Приватним виконавцем 07 вересня 2021 року в рамках виконавчого провадження №655888809 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , зокрема накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Таким чином, існування на даний час накладеного приватним виконавцем арешту на кошти боржника, у тому числі на картковий рахунок НОМЕР_2 , унеможливлює зарахування позивачем перерахованих відповідачем грошових коштів у розмірі 5000 грн на погашення заборгованості за кредитним договором, а відтак не свідчить про погашення заборгованості відповідачем 21 жовтня 2021 року у сумі 5000 грн.

Стосовно доводів відповідача про те, що позивачем не надано відповідних розрахунків щодо справедливості нарахування заборгованості 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 92,05 грн та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 65,06 грн, слід зазначити наступне. Як вже зазначалось судом відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань встановлений судом на підставі наявних у справі доказів та відповідачем не спростований.

Щодо доводів відповідача про необхідність підтвердження позивачем здійсненої 21 жовтня 2021 року операції зі стягнення коштів в сумі 2082,14 грн з формулюванням зняття коштів «Standing payment order» суд зазначає, що згідно меморіального ордеру № від 22 жовтня 2021 року, грошові кошти у розмірі 2082,14 грн були перераховані з рахунку відповідача на рахунок позивача в якості нарахованих відсотків за користування кредитною лінією, що передбачає Порядок нарахування та погашення процентів за користування кредитною лінією зазначений в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049,1050,1054 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 09 листопада 2018 року, яка станом на 04 листопада 2021 року становить 89 972 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн 99 коп., з яких: 79 998,17 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 9751,54 грн проценти за користування кредитом; 92,05 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 65,06 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 66,17 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» 2270 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк», майдан Волі, 2 м. Тернопіль; .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан