Постанова

Іменем України

(додаткова)

31серпня 2022 року

м. Київ

справа № 363/1545/20

провадження № 61-21056св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіна Альона Миколаївна,

розглянув заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Коломійця Івана Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіна Альона Миколаївна, про визнання шлюбного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіна А. М., про визнання шлюбного договору недійсним.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 березня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Чумаком Р. В., залишено без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року залишено без змін.

У липні 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Коломійця І. О. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції у розмірі 16 500,00 грн.

Заява мотивована тим, що суд касаційної інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, які понесла ОСОБА_2 у суді касаційної інстанції.

Верховний Суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з вимогами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на касаційну скаргу представниа ОСОБА_2 - адвокат Коломієць І. О. просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу. До відзиву ним було долучено:

- копію договору про надання правничої допомоги від 01 лютого 2022 року;

- копію додатку № 1 від 02 травня 2022 року до договору про надання правничої допомоги від 01 лютого 2022 року;

- копію звіту від 05 травня 2022 року до договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2022 року;

- копію фіскального чеку від 06 травня 2022 року на суму 16 500 грн;

- копію акту прийому-передачі наданих послуг від 06 травня 2022 року.

Колегія суддів вважає, що клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Коломійця І. О. про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500, 00 грн підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Коломієць І. О. просив стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 16 500 грн та долучив, зокрема, докази направлення копії відзиву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватному нотаріусу Вишгородського нотаріального округу Київської області Загвоздіній А. М.

Колегія суддів враховує, що на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 не надходило відповіді на відзив ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_1 не висловив своєї позиції щодо заявленої відповідачем суми витрат на правничу допомогу, тобто не заперечив її розмір, а згідно із частиною п`ятою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на те, що представником ОСОБА_2 - адвокатом Коломійцем І. О. документально доведено, що ОСОБА_2 здійснив витрати на правову допомогу у розмірі 16 500 грн, що підтверджено матеріалами справи, та відсутнє клопотання позивача про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, є підстави для стягнення цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Керуючись статтями 141, 270, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Коломійця Івана Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк