Провадження № 2/755/1934/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель К.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі - АТ «СК «Країна»), звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4 885,43 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 квітня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Seat» на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Країна». Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 06 серпня 2018 року винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 . Після настання страхового випадку, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до АТ «СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Оскільки даний випадок є страховим, ПАТ «СК «Країна» як страховиком цивільно-правової відповідальності винуватця дорожньо-транспортної пригоди, здійснило виплату страхового відшкодування страховику потерпілої сторони в розмірі 4 885,43 грн, тому до нього перейшло право вимоги до відповідача - водія, винуватого у заподіянні шкоди. У добровільному порядку відповідач відмовився відшкодовувати витрати позивача на виплату страхового відшкодування потерпілій особі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся відповідачу, повернувся до суду не врученим.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня

2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Полісом № АК/8236079 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 квітня 2018 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , що є власником автомобіля «Seat», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1998 року випуску, застрахована в АТ «СК «Країна», строк дії полісу з 11 квітня 2018 року по 10 квітня

2019 року.

З відповіді Національної поліції України та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що 17 квітня 2018 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «Seat», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що є власником вказаного авто, страховий поліс ПАТ «СК «Країна» № АК 8236079, та автомобіля марки «Toyota», державний номерний знак

НОМЕР_2 , що належить Корпорації «Артеріум», під керуванням ОСОБА_2 , страховий поліс АСК «Омега» № АК 5912308.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 06 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями

122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

27 серпня 2018 року АСК «Омега» звернулося до ПАТ «СК «Країна», як до страховика винуватця ДТП, із регресною вимогою № 1564, в якій просило сплатити страхове відшкодування в розмірі 6 885,43 грн, що розрахована на підставі страхового акту № 11146-Т та виплачена Корпорації «Омега», згідно платіжного доручення від 23 червня 2018 року № 1146.

Згідно страхового акту від 16 липня 2019 року № 74/51046/Р3.2.29 АТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування АСК «Омега» в розмірі 4 885,43 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16 липня 2019 року № 11914.

25 липня 2019 року АТ «СК «Країна» направлено вимогу ОСОБА_1 про компенсацію в досудовому порядку виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 4 885,43 грн.

До даного часу ОСОБА_1 вказана сума повернута не була.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За нормою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно положень пункту 38.2.1 (в) статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, оскільки АТ «СК «Країна», як страховик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Seat», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу ОСОБА_1 , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, тому відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь АСК «Омега», як страховика потерпілої строни, у АТ «СК «Країна» виникло право зворотньої вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1166, 1187, 1191 ЦК України, статтями 22, 38, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Електриків, 29А, , р/рахунок

№ НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Правекс-Банк») у рахунок відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 4 885,43 грн (чотири тисячі вісімсот вісімдесят п`ять гривень 43 коп.) та судові витрати в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 25 серпня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова