Справа № 740/7136/21
Провадження № 2/740/360/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності у порядку спадкування,

установив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 60 років помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами вцілому, розташованого по АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець не розпорядився своїм майном, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину фактично, оскільки проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем і не заявив про відмову від спадщини. Однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій постановою від 16.12.2021 № 808/02-31, оскільки на цей житловий будинок не зареєстроване право власності. Посилаючись на відсутність законної можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09-00 год. 24 січня 2022 року, яке в подальшому відкладалося.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 21 липня 2022 року 09-00 год., яке в подальшому відкладено на 19.08.2022 10-00 год.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в його та позивача відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Від представника відповідача надійшло до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача та визнання позову в повному обсязі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Установлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_2 - батько ОСОБА_1 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

ОСОБА_2 за свого життя проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 29 жовтня 2021 року № 3305, виданою виконкомом Ніжинської міської ради Чернігівської області (а. с. 9).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Варави Н. П. від 16.12.2021 року № 808/02-31 відмовлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на вказаний житловий будинок не зареєстроване право власності.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні чи непрацездатні діти спадкодавця (у томі числі усиновлені), а також непрацездатні вдова (вдівець), батьки (усиновлювачі) та утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше 2/3 частин, які належали б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

За ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За положеннями ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (ст. 534, 553, 555 цього Кодексу).

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Разом з цим у п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в судовому порядку.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням позову відповідачем, з урахуванням того, що таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому зі справи не вбачається, що набуття позивачем права власності на зазначений будинок порушує права та законні інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 81, 247, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 - у порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 24 серпня 2022 року.

Суддя І. М. Шевченко