Справа № 128/2632/15-ц
Провадження № 22-ц/801/1614/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

24 серпня 2022 рокуСправа № 128/2632/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Панасюка О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Салу Т.Б., Ковальчуку О.В., Панасюку О.С., заявлений при перегляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04 серпня 2015 року,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04 серпня 2015 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 серпня 2022 року поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито провадження у даній справі.

23 серпня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддям Салу Т.Б., Ковальчуку О.В., Панасюку О.С. відповідно до ст. 36, 40 ЦПК України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що її не було повідомлено про місце і час розгляду клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження. 15 серпня 2022 року вона направила на адресу Вінницького апеляційного суду заяву про відмову у відкритті апеляційного провадження, яка отримана судом 16 серпня 2022 року, в якій вона зазначила, що копія оскаржуваного рішення направлялася ОСОБА_2 у жовтні 2015 року разом із позовною заявою у справі №128/3767/15-ц, тобто про наявність рішення суду апелянту було відомо з 2015-2016 років. Разом з цим, апеляційним судом в ухвалі від 19 серпня 2022 року безпідставно зазначено про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 раніше отримував копію оскаржуваного судового рішення. Вінницький районний суд Вінницької області при ухваленні оскаржуваного рішення не вирішував питання про права чи інтереси ОСОБА_2 .

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 апеляційний суд вважає, що заява про відвід суддів Сала Т.Б., Ковальчука О.В. та Панасюка О.С. є необґрунтованою, виходячи із наступного.

У ч. 2 ст. 39 ЦПК України зазначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на наявність обставин, визначених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

У п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Фактично, із заяви про відвід вбачається незгода ОСОБА_3 із поновленням судом ОСОБА_2 строку на апеляційне провадження та, як наслідок, відкриттям апеляційного провадження.

Незгода ОСОБА_1 з судовим рішенням про поновлення строку на апеляційне оскарження, а отже і з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у даній справі - це незгода з процесуальним рішенням судді, що в силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу (незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу).

Крім того, варто зазначити, що питання про поновлення строку для звернення до суду із апеляційною скаргою вирішується в порядку ст. 127, 354, 357 ЦПК України.

Звертаючись 10 серпня 2022 року до апеляційного суду із апеляційною скаргою ОСОБА_2 вказував на те, що він не брав участі у справі, повний текст рішення суду першої інстанції отримав згідно заяви від 08 серпня 2022 року, та просив поновити строк на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи відомо, що 08 серпня 2022 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу копії рішення суду.

Інших доказів отримання рішення Вінницького районного суду від 04 серпня 2015 року матеріали справи не містять.

Твердження заявника про те, що про рішення суду було відомо ОСОБА_2 ще з 2015-2016 років під час розгляду іншої цивільної справи не заслуговують на увагу, адже з положень ст. 352, 354 ЦПК України слідує, що особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції і такий строк пов`язується з моментом отримання повного рішення суду.

Докази на підтвердження отримання копії рішення суду з моменту його ухвалення і до оскарження його в апеляційному порядку ОСОБА_3 надані не були, а за відсутності у своєму розпорядженні копії рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 був позбавлений можливості підготувати обґрунтовану апеляційну скаргу на рішення суду, яким, на думку заявника, порушені його права як землекористувача земельної ділянки, якої стосується рішення суду.

Питання щодо того, чи вирішував суд першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу, може бути вирішене апеляційним судом лише після поновлення пропущеного процесуального строку та в межах відкритого апеляційного провадження.

У випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися суд апеляційної інстанції має закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

З положень частини третьої статті 127 ЦПК України слідує, що заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи, а тому безпідставною є позиція ОСОБА_1 з приводу того, що її не було повідомлено про місце і час розгляду клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, наявність сумніву, який виник у ОСОБА_3 на підставі згаданих в заяві про відвід обставин, не є безумовною підставою для задоволення відводу, якщо дії судді (суддів) є законними, тобто базуються на вимогах закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України слідує, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки заявлений колегії суддів відвід є необґрунтованим, вирішення питання про відвід слід передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Салу Т.Б., Ковальчуку О.В., Панасюку О.С. - необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначення якого здійснити в порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк