Справа № 405/6872/21
УХВАЛА

01 вересня 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.,

при секретарі Дятел О.В.,

за участі: представника відповідача Широкоряда Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» про стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя Драний В.В.) знаходиться цивільна справа № 405/6872/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» про стягнення середнього заробітку, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю між належним розміром середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням за період з 23.12.2016 року по 10.04.2019 року та фактично виплаченим розміром середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням ОСОБА_1 за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2019 року в справі № 405/6971/16-ц у розмірі 63 231,57 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

31.08.2022 року за вх. № 15896 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Драного В.В. у вказаній цивільній справі, яка мотивована тим, що 01.10.2021 року суддею Драним В.В. у справі № 405/6872/22 винесено ухвалу про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області КОР» про стягнення різниці між належним розміром середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням за період з 23.12.2016 року по 10.04.2019 року та фактично виплаченим. Вказує, що зі змісту вказаної ухвали вбачається, що суддя Драний В.В. досліджував матеріали справи за вказаним позовом та надав їм оцінку, проте чинним процесуальним законодавством не передбачено право суду першої інстанції під час вирішення питання по відкриття провадження досліджувати матеріали справи за позовом, що свідчить про грубе порушення процесуального законодавства. Зазначає, що суддею Драним В.В. під час винесення ухвали про відкриття провадження від 08.11.2021 року не дотримано вимог ст. ст. 179, 187 ЦПК України, а саме: не зазначено права та строків для подання позивачу відповіді на відзив та заперечень, чим позбавлено позивача права та можливості подання відповіді на відзив. Крім цього, вказує, що 18.07.2022 року позивачем на електронну адресу суду був направлений відвід судді Драному В.В. у даній справі, який, станом на 31.08.2022 року не розглядався, чим суддя проігнорував та порушив норми ст. 40 ЦПК України. Вважає, що всі викладені факти вказують на грубе та істотне порушення суддею Драним В.В. норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що в свою чергу викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, що призведе до винесення завідомо незаконного та необґрунтованого рішення в даній цивільній справі. За таких обставин, просить задовольнити відвід судді Драного В.В.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а саме 31.08.2022 року, остання не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Позивач у судове засідання не з`явився, у заяві про відвід просив розгляд здійснити без його участі та участі його представника.

Представник відповідача Широкоряд Я.Р. у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви позивача про відвід судді Драного В.В., просив відмовити у її задоволенні. Зокрема вказав, що заява не вмотивована та безпідставна, що незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу, а може бути предметом розгляду під час перегляду рішення суду першої інстанції в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши думку представника відповідача, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного-процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа. Підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, за якими суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч. 2, 3 ст. 36 ЦПК України).

Статтею 37 ЦПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналізуючи підстави заявленого позивачем відводу судді, судом відзначається, що останні зводяться до незгоди учасника справи щодо прийняття головуючим суддею процесуальних рішень під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, а також судового розгляду, на думку заявника грубого та істотного порушення суддею норм цивільного процесуального законодавства.

Разом з тим, така незгода позивача не може бути підставами для відводу судді, що також безпосередньо визначено в ч. 4 ст. 36 ЦПК України за якою незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді.

Також судом відзначається про таке. Попередньо, до подання позивачем заяви про відвід судді від 31.08.2022 року за вх. № 15896, останнім на електронну адресу суду 18.07.2022 року за вх. № ЕП-3763/22 була подана заява про відвід судді Драного В.В., разом з якою позивачем ОСОБА_1 була подана заява про перенесення розгляду справи, який призначений на 18.07.2022 року, у зв`язку з зайнятістю представника позивача в іншому судовому засіданні.

Враховуючи такі обставини та запобігаючи порушення прав позивача та його представника передбачених ст. 43 ЦПК України, зокрема, щодо участі у судовому засіданні, розгляд справи був відкладений, і як наслідок відкладений розгляд заяви про відвід судді поданої 18.07.2022 року разом з заявою про перенесення розгляду справи.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Також судом відзначається, що доводи заявника ОСОБА_1 ґрунтуються на виключно суб`єктивних припущеннях за відсутності наведення з боку заявника належного обґрунтування такого припущення, розцінюється судом як засіб впливу на суддю в зазначений спосіб під час здійснення правосуддя, схилення судді до винесення рішення на користь позивача.

Ведення судового процесу здійснюється суддею з дотримання вимог ст.ст. 6, 12 ЦПК України, тобто рівності перед законом та не порушення процесуальних прав учасників справи під час судового розгляду.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про відвід судді не містять об`єктивних обставин, які можуть слугувати підставою для задоволення поданої заяви про відвід судді, заявлений відвід не вмотивований належним чином, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для відводу судді Драного В.В. у цивільній справі № 405/6872/21.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 182, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 405/6872/21 (провадження 2/405/1067/21) за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» про стягнення середнього заробітку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.09.2022 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний