Справа № 758/6323/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року суддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що він постійно проживав на території Української Соціалістичної Радянської Республіки, яка стала територією України, а саме в с. Носівки Чуднівського району Житомирської області станом на 24 серпня 1991 року.

Вивчивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що 13.02.2019 Житомирським апеляційним судом було ухвалено постанову у цивільній справі №296/4334/18 за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби у Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення. У вказаній справі у травні 2018 року ОСОБА_1 у порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просив встановити факт, що він постійно проживав на території Української Соціалістичної Радянської Республіки, яка стала територією України, а саме в с. Носівки Чуднівського району Житомирської області до 24 серпня 1991 року. Заяву обґрунтовував тим, що він є громадянином російської федерації, але має намір отримати громадянство України, для чого йому й потрібне встановлення такого факту. Зазначає, що до 24 серпня 1991 року був зареєстрований та постійно проживав разом із своїм дідом ОСОБА_2 на території України, а саме у с. Носівки Чуднівського району, що підтверджується довідкою сільської ради, яка видана згідно погосподарської книги за 1986-1990 роки. Необхідність встановлення даного факту для набуття громадянства України вбачається із ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 липня 2018 року у справі № 296/4334/18 встановлено факт того, що ОСОБА_1 постійно проживав на території Української Соціалістичної Радянської Республіки, яка стала територією України, в с. Носівки Чуднівського району Житомирської області до 24 серпня 1991 року.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 13.02.2019, яка набрала законної сили, у справі № 296/4334/18 апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області задоволено, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Після чого, ОСОБА_1 звернувся Чуднівського районного суду Житомирської області з аналогічною заявою.

Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2022 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Звертаючись до Подільського районного суду м. Києва, заявник обґрунтовуючи повторне звернення до суду з тотожною заявою, ОСОБА_1 вказав, що ним було змінено заінтересовану особу з Управління Державної міграційної служби у Житомирській області на Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, а також повідомив про зміну підстави позову та доказів, якими заявник обґрунтовує заявлену вимогу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточного характеру судового рішення. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення лише через те, що вона переслідує мету домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру" (рішення у справі «Пономарьов проти України», «Рябих проти росії»).

Тобто, заявник звернувся до суду з аналогічними вимогами, незважаючи на ті обставини, що вже є рішення, що набрало законної сили рішення за аналогічними вимогами, що є порушенням принципу правової визначеності.

За таких обставин необхідно дійти висновку, про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення на підставі п. 2 ч. 1ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, суд приходить також до висновку про необхідність повернення заявнику сплаченої ним суми судового збору в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 186, 293, 294, 353-355 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн, сплачений відповідно до квитанції № P2P7-9B92-C9K0-69EK від 03.08.2022.

Копію ухвали та заяву з доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяМ. М. Головчак