Справа № 691/1384/17
Провадження № 2/691/12/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Бевз Л.В., розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, матеріали цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Городищенське РЕМ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , СТОВ "Вільшанка", про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, директор Городищенського РЕМ Усенко О.М., звернувся в листопаді 2017 року, до Городищенського районного суду Черкаської області, з позовними вимогами до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, які в подальшому були уточнені. В обгрунтування позову зазначено, що 11 серпня 2017 року біля 19.00 години в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, керуючи транспортними засобами, легковим автомобілем "AUDI" д/н НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , та вантажним автомобілем "КАМАЗ" - НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює водієм в СТОВ "Вільшанка", житель АДРЕСА_2 , скоїли ДТП в результаті якого пошкодили анкерну опору на якій знаходилась ТП-364 від ПЛ-10 кВ, Л-7 - "Вербівка", що належить ПАТ "Черкасиобленерго" Городищенському РЕМ. Внаслідок цього структурному підрозділу було завдано матеріальну шкоду на суму 4158,26 грн.. У звязку з цим, керуючись ст. 16, 1166, 1188, 1194 Цивільного кодексу України та ст. ст. 3, 15, 51, 118, 119 Цивільного процесуального кодексу України, просили стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , працюючого водієм СТОВ "Вільшанка", завдану шкоду в розмірі 4 158, 26 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн..

Ухвалою судді від 10.05.2018 року, справу № 691/1384/17 прийнято до провадження, позовну заяву ПАТ "Черкасиобленерго" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, залишено без руху, повідомлено про необхідність виправлення недоліків в її оформлені.

17.05.2018 року в справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, яке 25.07.2018 року закрито, призначено судовий розгляд.

10.03.2020 року до справи залучено в якості співвідповідачів, ОСОБА_2 , СТОВ "Вільшанка", та прийнято уточнені позовні вимоги.

Судовий розгляд справи неодноразово відкладався з тих чи інших поважних причин, в т.ч. через неявку сторін. Та, 31.08.2022 адвокат Глущенко О.С., представник відповідача ОСОБА_1 , повідомив про закінчення строку дії договору про надання правничої (правової) допомоги. Просив у подальшоу процесуальні документи не надсилати і не викликати в якості представника відповідача у судові засідання.

10.11.2022 року позивач в судове засідання не з`явився. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява, згідно якої просить розглянути цивільну справу по матеріалах справи, позов підтримують в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , СТОВ "Вільшанка" в судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належно. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. При цьому, відповідачі сповіщалися про судове засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Городищенського районного суду Черкаської області, з огляду на те, що поштові марки на відправку поштової кореспонденції відсутні та вказані телефони для зв`язку не відповідають.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Отже, у звязку з неявкою сторін у суд, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов такого висновку.

Стаття 55 Конституції України, стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В рамках розгляду даної справи відповідачі не заперечували щодо заявленого позову та визначеного позивачем розміру шкоди.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних субєктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій обєктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обовязків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

11 серпня 2017 року біля 19:00 год. в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, сталася ДТП, за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наїзд на електоропору, що підтверджено рішенням суду.

Згідно постанов судді Городищенського районного суду Черкаської області Черненко В.О. від 14.12.2017 року,

- ОСОБА_1 , визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження в адміністративні справі в суді закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених частиною 2 сттатті 38 КУпАП, за обставин, 11.08.2017 року, близько 19 години 00 хвилин, по вул. Шевченка в смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, керуючи автомобілем АУДІ А-8, державний номер НОМЕР_3 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, чим порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, справа № 691/1090/17,

- ОСОБА_2 , визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, за обставин 11.08.2017 року, близько 19 години 00 хвилин, по вулиці Шевченка в смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, керуючи автомобілем КАМАЗ-55102, державний номер НОМЕР_4 , перед початком маневру повороту ліворуч, не впевнився, що це буде безпечно, чим створив аварійну обстановку автомобілю АУДІ А-8, державний номер НОМЕР_3 , який здійснював маневр обгону, чим змусив його змінювати напрямок руху, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, та провадження в адміністративній справі в суді закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених частиною 2 сттатті 38 КУпАП, справа № 691/1084/17.

Зазначені постанови суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не оскаржили та вони набрали законної сили.

Відповідно до вимог частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно частин першої та другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 чатсини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

За матеріали перевірки, висновку про результати перевірки від 22.08.2017 року проведеної ДАІ Городищенського PB УМВС України в Черкаській області; заяви від 14.08.2017 року № 1328/1 та довідки про вартість нанесених збитків № 1328/2 від 14.08.2017 року, в результаті ДТП було пошкодено анкерну опору на якій знаходилась ТП-364 від ПЛ-10 кВ, Л-7 - "Вербівка", що належить ПАТ "Черкасиобленерго" Городищенському РЕМ, вартість відновлення працездатності анкерної опори та обладнання РТП-364 від ПЛ-10 кВ, Л-7 - "Вербівка" становить в розмірі 4 158, 26 грн..

Відповідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У пункті 4 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ, № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 у справі № 274/4882/17-ц, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини.

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 274/4882/17-ц, повинен бути врахований при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

Частина 8 статті 178 ЦПК України передбачає, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак, проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши надані в силу статті 81 ЦПК України докази (акт від 11.07.2017 року, складений ОСОБА_4 майстром ВД, про те, що близько 19 год. 00 хв. автомобілем AUDI державний номер НОМЕР_1 була збита анкерна опора, на якій знаходиться РТП-364, пошкоджена стійка анкерної опори № 21/3 від ПЛ-10КВЛ-7 - "Вербівка"; довідка про вартість нанесених збитків від 14.08.2021 року № 1328/2 головного інженера Городищенського РЕМ, загальна вартість при відновленні становить 4 158, 26 грн.; копія договору № 468-В 14 серпня 2017 року; кошторис № 468-В від 14.08.2017 року заміна одностоякової з/б опори РТП- 364, внаслідок ДТП, що мало місце 11.08.2017 року в смт. Вільшана, замовник ОСОБА_1 , всього по кошторису 4 158, 26 грн.; акт виконання робіт № 468-В від 14.08.2017 року; постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 14.12.2017 року в справі № 691/1090/17 (щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП), в справі № 691/1048/17 (щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст.122 КУпАП; положення про Городищенський РЕМ затвердженого Рішенням Правління ПАТ "Черкасиобленерго" № 23 від 26.10.2011 року) в їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог, внаслідок чого позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 14.02.2018 року по справі № 754/1114/15-ц та у Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі № 6-2808цс15.

З урахуванням викладених обставин, можна дійти висновку про те, що саме потерпіла особа має право на власний розсуд визначати, особу, яка несе відповідальність за завдання шкоди, шляхом предявлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Позивачем заявлено (уточнено) вимогу до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , СТОВ "Вільшанка", та підтримано в судовому розгляді до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вина яких в скоєнні ДПТ та у пошкодженні анкерної опори на якій знаходилась ТП-364 від ПЛ-10 кВ, Л-7 - "Вербівка", що належить ПАТ "Черкасиобленерго" Городищенському РЕМ, є доведена в суді.

Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На час розгляду справи судом, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують відшкодування відповідачами вищезазначених збитків.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про порушення відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прав позивача ПАТ "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Городищенське РЕМ, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 4 158,26 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 1600,00 грн. в рівних частинах з кожного.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 81, 82, 141, 178 ч.8, 247, 258, 263, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 , на відшкодування, на користь Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Городищенське РЕМ, адреса вул. Кожедуба, 26-а, м. Городище, Черкаська область, 19502, р/р НОМЕР_5 в філії Черкаське ОУ АТ Ощадбанк, МФО 354507, код 25204653, матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою в сумі 2 079,13 грн. (дві тисячі сімдесят дев`ять гривень 13 копійок), та судові витрати в розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень 00 копійок) сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_4 , на відшкодування, на користь Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Городищенське РЕМ, адреса вул. Кожедуба, 26-а, м. Городище, Черкаська область, 19502, р/р НОМЕР_5 в філії Черкаське ОУ АТ Ощадбанк, МФО 354507, код 25204653, матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою в сумі 2 079,13 грн. (дві тисячі сімдесят дев`ять гривень 13 копійок), та судові витрати в розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень 00 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення (отримання) рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця