Справа № 577/2522/22
Провадження № 2/577/720/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Степаненко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На обґрунтування у позові вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу від якого народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час відносини з чоловіком погіршились внаслідок чого вона змінила місце проживання, де мешкає з донькою ОСОБА_4 , яка перебуває на її утриманні. Оскільки батько добровільно матеріально не підтримує дитину, то просить аліменти стягнути примусово.

ОСОБА_1 звернулася із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 заперечуючи задоволенню вимог послався на те, що після припинення сімейних відносин з дружиною донька ОСОБА_4 залишилася проживати разом з ним, тобто перебувала на його утриманні. На даний час донька разом з бабусею покинула Україну і проживає за кордоном.

Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши представлені докази дійшов висновку про часткове задоволення вимог виходячи із такого.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Частиною 1 ст. 12 цього Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3,4). Усі члени сім`ї зареєстровані за однією адресою (а.с.5). Проте, як зазначила позивачка у позові, на даний час разом з донькою ОСОБА_4 проживають окремо від чоловіка, оскільки сімейні відносини припинені. При цьому звернула увагу на небажання батька дитини добровільно утримувати доньку.

Відповідач заперечуючи позову посилається на те, що дитина проживала разом з ним і перебувала на його утриманні, а на даний час спільно з бабусею мешкають за кордоном. Отже, на його переконання, відсутні підстави для стягнення аліментів.

Суд зауважує, що жодних доказів на підтвердження такої правової позиції батьком дитини не надано, також відсутні і позови останнього про визначення місця проживання доньки ОСОБА_4 чи стягнення аліментів з матері дитини.

Разом з тим, пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із них обов`язку утримувати дитину.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини покладається на обох батьків.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

За приписами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789XII (78912), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із частиною першою статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Отже, матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.ст. 13, 76, 77 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи малолітній вік дитини (шість років), яка потребує материнського догляду, сталу судову практику щодо розміру аліментів на утримання однієї дитини, що становить ? частку від заробітку (доходу), відсутність доказів на підтвердження заперечень відповідача та обгрунтованості позивачем необхідності розміру аліментів на дитину 1/3 частини від заробітку, суд дійшов переконання, що відповідач, який є військовослужбовцем і має стабільний заробіток, повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх доньки ОСОБА_4 у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 сатті 141 ЦПК України регламентовано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись: ст.ст. 180, 181, 183 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 141, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 щомісяця аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.08.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 744 грн. 30 коп. судового збору. Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 31.08.2022 року.

Суддя Кравченко В. О.