Справа № 699/1059/21
Номер провадження № 2/699/132/22
29.08.2022 м. Корсунь-Шевченківський
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.07.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 317662 про надання споживчого кредиту (далі також кредитний договір).
ТОВ «Слон Кредит» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти.
Між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт капітал» 30.06.2021 було укладено договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило, а позивач набув право вимоги заборгованості за кредитними договорами, зокрема щодо кредитного договору, укладеного з відповідачем.
Таким чином ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача у справі.
Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просив ухвалити заочне рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Позовну заяву з ухвалою суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 25.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с. 75). У подальшому судові повістки повернулися без вручення, з поміткою що відповідач відмовився від їх отримання (а.с. 79-80, 84-85). Разом з тим, відповідач викликався до суду шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті суду (а.с. 73, 77, 82, 89).
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 07.07.2020 був укладений договір №317662 про надання споживчого кредиту (а.с. 6-9).
Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язувався надати відповідачу кредит на споживчі (особисті) потреби, а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користуванням ними та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту складав 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 07.07.2023. Детальні терміні повернення визначені в Графіку платежів, який є додатком до кредитного договору. Сторони установили фіксовану процентну ставку, яка залежала від періоду її встановлення та становила:
-за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних);
-за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних.
З розділу 2 вказаного кредитного договору вбачається, що кредитні кошти надаються безготівково шляхом їх перерахування двома платежами:
2)у розмірі 5000,00 грн на користь ТОВ «Слон Кредит» з метою виконання зобов`язань відповідача з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 кредитного договору.
Пунктом 3.5. укладеного договору передбачено, що сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється відповідачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів з суми кредиту за перший день користування кредитом, відповідач доручає ТОВ «Слон Кредит» утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягала наданню відповідачу (а.с. 7).
Матеріали справи крім кредитного договору також містять підписані відповідачем Анкету-заяву від 07.07.2020 та Паспорт споживчого кредиту, у яких також визначено умови щодо розміру кредиту, строку кредитування, виду та розміру процентної ставки, графіку погашення кредиту та нарахування штрафних санкцій за порушення умов договору (а.с. 10-11, 12-13).
Свої підписом у Додатку № 1 до кредитного договору відповідач погодив Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 317662, з якого вбачається що погашення мало відбуватися щомісячно (а.с. 14).
З розрахунку заборгованості за кредитом у гривні вбачається, що відповідач протягом серпня-грудня 2020 років частково повертав заборгованість за кредитним договором, усього сплативши суму у розмірі 9752,00 грн. З січня 2021 року відповідач не здійснював повернення кредитних коштів та сплату відсотків за договором. (а.с. 20).
Між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт капітал» 30.06.2021 було укладено договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до умов позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі Боржників (а.с. 26-33).
У визначеному договором факторингу порядку позивач прийняв реєстр Боржників у загальній кількості 976 осіб та права вимоги до них у загальному розмірі 20848758,00 грн (а.с. 34). ТОВ «Слон Кредит» передав новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Позивач на виконання умов вказаного договору факторингу сплатив на користь ТОВ «Слон Кредит» грошові кошти у розмірі 1841030,52 грн, що підтверджується наявною у справі копією платіжного доручення від 30.06.2021 № 263230010 (а.с. 36).
З Витягу з Додатку № 3 «Реєстр Боржників до договору факторингу № 30-06/2021» вбачається, що серед боржників під номером 68 у реєстрі зазначено відповідача ОСОБА_1 (а.с. 21, 22-25).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (стаття 1078 ЦК України).
Як передбачено п. 1.6. укладеного кредитного договору, метою отримання кредиту у даному випадку є споживчі (особисті) потреби відповідача (а.с. 6).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері врегульовано законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до приписів ст. 18 цього закону, у редакції, яка застосовувалася до 13.07.2021, тобто на час укладання договору факторингу від 30.06.2021, відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства.
Наведену статтю 18 викладено у новій редакції законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту споживачів при врегулюванні простроченої заборгованості» від 19.03.2021 № 1349-IX, відповідно до якої зобов`язано кредитодавця повідомляти споживача про відступлення права вимоги, проте вказані зміни були введені в дію лише з 14.07.2021, отже на дату укладення договору факторингу застосуванню не підлягали.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що позивач з дотриманням вимог законодавства отримав право вимоги за договором № 317662 про надання споживчого кредиту, укладеним 07.07.2020 Між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 .
Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).
Згідно зі ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Як зазначалось вище, матеріали справи містять належні докази того, що сторонами були встановлені умови щодо розміру кредиту, порядку і строків здійснення платежів на його погашення, а також досягнута домовленість щодо виду, розміру та строків сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати умови укладеного ним договору з січня 2021 року.
Як встановлено судом, строк кредиту складав 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 07.07.2023. Разом з тим, позивач просить достроково стягнути з відповідача тіло кредиту у повному розмірі. З огляду на це слід установити наявність чи відсутність правових підстав для зміни строку виконання кредитного зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що кредитор має право пред`явити вимогу боржнику як у позасудовому порядку, так і у судовому, оскільки пряма заборона на вчинення таких дій у законі або договорі відсутня. Укладений відповідачем кредитний договір не містить умови щодо пред`явлення вимоги спочатку у позасудовому порядку, а потім, у разі її невиконання, - у судовому.
Пред`явлення до суду позову з вимогами про дострокове погашення усієї заборгованості за своєю правовою природою є пред`явленням такої вимоги позичальнику, а тому позивач, пред`являючи позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, не допускає порушень порядку пред`явлення такої вимоги боржнику. Обрання певного способу пред`явлення вимоги належить до прав кредитора.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про наявність договірних відносин між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 , за яким останній повинен повернути тіло кредиту та сплатити узгоджені проценти за користування кредитом. Також суд дійшов висновку про перехід до позивача прав кредитодавця на підставі договору факторингу. У свою чергу позивач, пред`являючи позов про дострокове стягнення кредиту, діє в межах чинного законодавства, а розрахунок процентів здійснено відповідно до узгоджених з відповідачем вимог.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги позивача щодо стягнення боргу за кредитним договором задоволено у повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу були подані позивачем разом з позовною заявою, тобто в межах строків, передбачених положеннями ст. 141 ЦПК України.
З Договору № 05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» (як клієнт) уклало указаний договір з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 51-54).
Відповідно до п. 4.2. цього договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.
З заявки про надання юридичної допомоги № 22 від 04.06.2021 вбачається, що позивач та адвокатське об`єднання погодили надання позивачу юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с. 67).
Відповідно до витягу з Акта № 2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021 адвокатське об`єднання надало позивачу наступні послуги за клієнтом ОСОБА_1 :
-усну консультацію з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку ціною 1500,00 грн;
-усну консультацію з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку ціною 1500,00 грн;
-письмову поглиблену консультацію з посиланням на нормативні акти ціною 9000,00 грн;
-складання позовної заяви, підготовка та друк необхідних документів ціною 8000,00 грн.
Суд критично ставиться до відомостей з документів, наданих позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу, та вважає їх недостовірними доказами. Так, позивач отримав документи щодо укладення відповідачем кредитного договору, а також копії особистих документів відповідача з персональними даними лише після укладення договору факторингу 30.06.2021. З огляду на викладене позивач не міг звертатися до адвокатського об`єднання, а адвокатське об`єднання не могло надавати усні та поглиблені консультації з питання стягнення боргу з ОСОБА_2 , а також складати позовну заяву. В іншому випадку слід ставити під сумнів дійсність доказів на підтвердження укладення позивачем договору факторингу, а це б свідчило про порушення принципу презумпції правомірності правочину.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі статей 525, 627-629, 1050, 1054 ЦК України та керуючись статтями 263-265, 352,354, 355 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судові витрати у виді судового збору в розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
У задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат у виді витрат на правничу допомогу - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.
Повний текст рішення складено 29.08.2022.
СуддяЛітвінова Г.М.