1 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯСправа № 335/2526/22 2/335/1843/2022
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І, за участі секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні, починаючи з 15.09.2021 р. по 09.02.2022 року у розмірі 61 779,40 грн., в обґрунтування позовних вимог заначивши наступне.
Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем на посаді різальника металу 3 розряду Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя».
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2022 по справі № 335/10150/21 з відповідача стягнуто на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 03.08.2021 по 14.09.2021 р. включно у розмірі 17 994,00 грн. Остаточний розрахунок із заробітної плати відповідача із позивачем проведено лише 10.02.2022 року, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахугку при звільненні за період з 15.09.2021 по 09.02.2022, що складає 61779,40 грн. Посилаючись на ст. 117 КЗпП України просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який станом на час подання позову становить 61779,40 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Ухвалою судді від 13.05.2022 клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору задоволено, до ухвалення рішення у справі, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи, судове засідання призначено на 13.06.2022.

Ухвалою суду від 13.06.2022.витребувано у відповідача довідку про середню заробітну плату позивача за останні два місяці роботи, а саме за червень-липеь 2021 року.

04.08.2022 на адресу відповідача повторно направлено на виконання ухвала суду про витребування доказів від 13.06.2022, яка відповідачем не виконана.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача адвоката Морозова В.С. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, та на підставі ст.280 УЦПК України ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначеній статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем - Приватним акціонерним товариством «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 . Відповідно до наказу № 27-ЗВ від 02.08.2021 року позивача було звільнено з займаної посади за власним бажанням у зв`язку із невиконанням власником законодавства про працю у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 12-20).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.08.2021 по 14.09.2021 в розмірі 20318 гривень 40 копійок, яку визначено без відрахування податків та зборів.

Остаточний розрахунок із заробітної плати відповідача із позивачем проведено 10.02.2022 року, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.09.2021 по 09.02.2022.

При визначенні середнього заробітку суд на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України враховує обставини, встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2022 року, що набрало законної сили, яким встановлено, що розмір середньої заробітної плати позивача становить 677, 28 грн.

Суд також враховує той факт, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2022 року встановлено, що представником відповідача надано клопотання про доручення до матеріалів справи платіжного доручення № 168 від 10.02.2022 на підтвердження виплати вихідної допомоги у розмірі 73848,24 грн.

Суд, на підставі ч.10 ст.84 ЦПК України, внаслідок неподання відповідачем доказів, витребуваних судом, визнає обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, та здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено та відповідачем не спростовано, що заборгованість по заробітній платі позивачу відшкодована лише 10.02.2022 року.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення розміру середнього заробітку за весь час затримки, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі за текстом - Порядок), середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Такою подією є звільнення працівника.

Абзацем 1 п. 8 зазначеного порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Суд приймає до уваги, що позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 61779,40 грн. за період з 15.09.2021 по 09.02.2022 включно, кількість робочих днів у зазначений період з 15.09.2021 по 09.02.2022 становить 102 дні ( 20 в жовтні 2021 року, 22 в листопаді 2021 року, 22 у грудні 2021, 19 у січні 2022, 12 з 15.09.2021 по 30.09.2021, 7 по 09.02.2022 ).

Таким чином, розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку становить 69 082,56 грн., що розраховано шляхом множення середньоденного заробітку позивача (677,28 грн.) на кількість робочих днів у період затримки розрахунку (102 дні).

Однак, представник позивача у позовній заяві просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 61 779, 40 грн., на підставі п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України не скористався правом збільшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, тому суд керуючись ч.1 ст.13 ЦПК УКраїни розглядає справу в межах заявлених ним вимог та задовольняє позов у заяавленому позивачем розмірі 61 779,40 грн.

У відповідності до абз. 3 п. 3 Порядку всі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, а винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 в справі № 359/10023/16-ц дійшов висновку, що суд має визначати суму середнього заробітку працівника за час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем свого обов`язку, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Відповідно до приписів підпункт 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, компенсація за затримку розрахунку при звільнені є базою для оподаткування податком з доходу фізичних осіб.

В силу ст. 18 Податкового кодексу України відповідач є особою, на яку покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику (позивачу), та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (позивача).

Отже, зважаючи на наведене, сума компенсації за затримку розрахунку при звільненні має бути виплачена позивачеві після утримання передбачених законодавством податків та зборів.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, виходить з наступного.

У зв`язку з відстроченням сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. позивачем до ухвалення рішення у справі, відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.09.2021 по 09.02.2022 в розмірі 61779 (шістдесят одну тисячу сімсот сімдесят дев`ять) гривень 40 копійок, яку визначено без відрахування податків та зборів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя», ідентифікаційний код 05402588, адреса: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2022 року.

Суддя Н.І.Рибалко