Справа № 522/5502/22
Провадження № 2/522/3613/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Косіциної В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщені Приморського районного суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в:

11 травня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю. Наразі, відповідач утримує свою дитину лише частково, оскільки Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини. Проте, позивачем особисто оплачуються всі видатки на сина, а саме харчування й одяг, навчання, дитячий садочок, лікування та відпочинок. У зв`язку з усуненням відповідача від обов`язку брати участь у вихованні дитини, весь тягар із утримання дитини, її виховання, розвитку здібностей покладено на матір. З огляду на хворобу сина та необхідності його лікування, було здійснено другий етап операції в місті Києві. Витрати на поїздку, консультацію лікаря, харчування, дитячі розваги та пересування, що було викликано лікуванням дитини склали загалом 11214,63 грн. Тому, позивач вважає, що додаткові витрати мають бути компенсовані відповідачем у Ѕ частці, тобто 5607,32 гривень за фактом їх понесення, чого не було зроблено, а відтак просить їх стягнути з відповідача.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

03 червня 2022 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи.

12 липня 2022 року на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити, у зв`язку з тим, що відповідачем перераховано на картковий рахунок позивача 504488,22 гривень на операцію дитині, щомісячно сплачуються аліменти на дитину, та за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року перерахував позивачу 64500 гривень. Також відповідач залишив спільне майно та проживає в орендованій квартирі. Крім того, позивач не зверталась до відповідача за отриманням додаткових витрат за передопераційну консультацію лікаря. А щодо інших витрат, то харчування дитини не є додатковими витратами та входить до складу аліментів, авіапереліт був обраний позивачем, хоча можливо було поїхати потягом, що вчетверо дешевше. Крім того, на утриманні відповідача перебуває матір, яка є пенсіонеркою за віком та на рахунок якої перерахував з листопада 2021 року по квітень 2022 року 62000 гривень. Таким чином, відповідач вважає, що ним здійснено оплату, пов`язану з лікуванням, в повному обсязі та на підтвердження чого надав відповідні докази.

20 липня 2022 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дикуна І.М. надійшла відповідь на відзив представника відповідача на позовну заяву про стягнення додаткових витрат на дитину, в якій просив позов ОСОБА_1 задовольнити, так як доводи відповідача не відповідають дійсності, а теза про надто дорогі квитки спростовується оскільки вартість авіа- та залізничного перевезення відрізняється на 777 гривень, а не у 4 рази. Доводи, викладені у відзиві на позов, є необґрунтованими, безпідставними та зводяться в цілому до незгоди нести витрати на утримання в повному обсязі відповідно до закону.

В той же день, до суду надійшла заява про уточнення адреса позивача, а саме: АДРЕСА_1 .

22 серпня 2022 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення в яких вказано, що вказані витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема з квитанцій з автозаправних станцій неможливо чітко встановити, що саме були здійснені витрати саме на лікування дитини, а витрати на харчування входять до складу аліментів, які відповідачем сплачуються в повному обсязі. Тому, просили відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Також, 22 серпня 2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Луб В.В. надійшла заява, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позов не визнав, просив відмовити в повному обсязі.

Представник позивачки в судовому засіданні 22.08.2022 року підтримав позов, вимоги просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судових засіданнях, в яких він був присутній, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на відсутність підстав для цього.

В судовому засіданні 22 серпня 2022 року була оголошена перерва до 23.08.2022 року.

Сторони в судове засідання 23 серпня 2022 року не з`явилися.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення, для даного рішення це 02 вересня 2022 року.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованим.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , актовий запис № 1289 зроблений 19.09.2019 року. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_4 , які на той час перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишилась проживати з матір`ю, що підтверджується довідкою від 25.10.2021 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб.

Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2021 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 ) аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави 227 грн 00 коп. судового збору.

Судом встановлено, що спільна дитина сторін страждає на виявлену в пологовому будинку хворобу, але яка піддається лікуванню.

Дитині було проведено відповідну хірургічну операцію. Яка проходила у 2 етапи.

Відповідачем була сплачено половину вартості двох етапів операції у сумі 50488, 22 грн., що визнається представником позивачки.

Вказана обставина визнається сторонами.

У березні 2021 року сину сторін була проведений перший етап оперативного втручання.

Другий етап оперативного втручання був запланований на грудень 2021 року, у зв`язку з чим позивачка разом із сином їздили до Києва на передопераційну консультацію.

Під час поїздки позивачка понесла наступні витрати: вартість консультації дитячого уролога - 870,00 грн. (а.с. 15), авіаквитки до м. Києва - 4177,00 грн. (а.с. 4177); витрати на харчування та необхідні розваги для дитини (зоопарк) - 656 грн. (а.с. 20-30);

Витрати на замовлення таксі по м. Києву - 394 грн.(а.с. 31-33).

Всього 6097,00 грн.

Також за для отримання післяопераційної консультації позивачка разом з сином здійснили поїздку до Києва 17 січня 2022 року.

Під час якої нею були понесені наступні витрати: консультація дитячого уролога - 870,00 грн. (а.с. 35); авіа- та залізничні квитки до та з м. Києва (авіаквитки 2520 грн. + залізничні квитки 99,90 грн. + послуги аеропорту 960 грн) - 4027,90 грн. (а.с. 36-39); витрати на необхідні розваги для дитини (зоопарк) - 100 грн. (а.с. 40);

витрати на харчування (245грн. + 98,73 грн. + 128 грн. + 96 грн.) - 567,73 грн. (а.с. 41).

Всього під час двох поїздок у Києв на консультації позивачкою було витрачено 11214,63 грн.

При цьому, витрати на безпосередньо операційне втручання відповідачем було компенсовано у частці Ѕ, що визнається сторонами.

Позивачка наполягає на тому, що витрати на до- та післяопераційні консультації лікаря, які склали 11214,63грн., є додатковими витратами, які також мають бути компенсовані відповідачем у частці 1/2, тобто 5607,32 грн.

Суд, оцінивши зібрані по справі докази, вважає доведеним факт понесення позивачкою витрат на авіа квітки, послуги таксі, консультації, розваги та харчування її та дитини.

Проте на думку суду понесені витрати не є додатковими та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Заробітна плата відповідача за період з січня по травень 2022 року була мінімальна 122251 грн.. максимальна 183960 грн.

Отже відповідно до положень СК України з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у максимальному розмірі, а саме у розмірі 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Витрати понесені позивачкою на харчування та розваги дитини, витрати на таксі є такими, що охоплюються розміром аліментів, факт понесення їх у м. Київ після чи до консультації лікаря, не змінює їх природи.

Сама консультація лікаря є поточним дослідженням, її вартість є цілком прийнятною та при розмірі аліментів у сумі 21000 грн. повністю покривається за їх рахунок.

Щодо вартості квитків на літак, то суд вважає, що вказані витрати не є неминучими, позивачка обирала вид транспорту на власний розсуд та не узгоджувала його з відповідачем.

Щодо наявної заборгованості, то враховуючи ту обставину, що відповідач офіційно працевлаштований, виконавець мав можливість звернути стягнення на його заробітну плату відразу після відкриття виконавчого провадження.

У суду не має підстав ставити під сумнів твердження представника відповідача. що про судовий наказ відповідач дізнався лише у червні, оскільки доказів того, що відповідач отримував судовий наказ раніше матеріали справи не містять.

З урахуванням розміру заробітної плати відповідача у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість по аліментам залишиться не сплаченою.

Посилання представника позивача на високий рівень доходу відповідача також не є підставою для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порядку ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, керуючись ст. 185 СК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 263-265, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст складений 02 вересня 2022 року.

Суддя Косіцина В.В.

02.09.22