ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 серпня 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро

заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Ткаченко Ілони Юріївни, Деркач Наталії Миколаївни та Пищиди Миколи Миколайовича

та питання щодо самовідводу суддів: Ткаченко Ілони Юріївни, Деркач Наталії Миколаївни та Пищиди Миколи Миколайовича

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

За наслідками автоматичного розподілу справ колегії суддів у складі головуючого судді Ткаченко І.Ю., суддів Деркач Н.М., Пищиди М.М. розподілено для розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду.

24 серпня року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М., та Пищиди М.М., в обґрунтування заяви апелянт посилається на те, що виключення з авторозподілу фактично повного складу суддів апеляційного суду, здійснення такого розподілу лише між двома колегіями, дає підстави вважати такий розподіл штучним спрямуванням справи особисто зацікавленим суддям.

Також посилається на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 грудня 2021 року у складі суддів: Деркач Н.М., Ткаченко І.Ю. та Пищида М.М. було задоволено апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк, рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року - скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Підстави відмови у позові наведені у цій справі та спрогнозовані представником банку, скопійовані з постанови Дніпровського апеляційного суду справі №208/1036/21 в тому ж складі суду. Отже суд у складі суддів: Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. иа Пищида М.М. зацікавленні у збереженні своєї практики не зважаючи на висновки викладенні в постановах Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлений відвід не відповідає вимогам ст. 36 ЦПК України, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому, судді Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. та Пищида М.М. вважають за необхідне заявити у даній справі самовідвід, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Відповідно до ч.1, 2, 8 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

З метою запобігання виникнення в учасників справи сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості колегії суддів при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2022 року, вважаємо за доцільне заявити самовідвід.

Зважаючи на викладене, враховуючи необхідність виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, колегія дійшла висновку, що самовідвід суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М. та Пищиди М.М. слід задовольнити.

Частиною 2 ст. 41 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 259, 381 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Ткаченко Ілони Юріївни та Пищиди Миколи Миколайовича - залишити без задоволення.

Самовідвід суддів Ткаченко Ілони Юріївни, Деркач Наталії Миколаївни та Пищиди Миколи Миколайовича - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: