ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 669/1248/18

Провадження № 22-ц/4820/41/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: відповідача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №669/1248/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет застави, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2021 року (суддя Бараболя Н.С.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет застави.

Позов мотивовано тим, що 01 березня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № R9B, згідно якого банк надав останньому кредит в сумі 103 598 гривень на придбання автомобіля.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №R9B від 01 березня 2012 року між банком та позичальником укладений договір застави № R9B від 01 березня 2012 року транспортного засобу марки RENAULT, модель SANDERO, легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Зазначалось, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, однак ОСОБА_3 своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що стало підставою звернення банку з відповідним позовом до суду.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.08.2016 стягнуто з ОСОБА_3 на користь АВТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 223 154,17 грн. Однак, на даний час рішення не виконано, кошти кредитору не повернуті.

Посилається на те, що 22.01.2018 між ПАТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» укладено договір № 220118нв про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором та укладений договір про відступлення прав вимоги за договором застави № R9B від 01 березня 2012 року.

Позивач вказує, що в ході проведення заходів стягнення боргу встановлено, що позичальник всупереч нормам чинного законодавства та договору застави, не погоджуючи дії з банком чи позивачем здійснив продаж предмета застави третій особі. На сьогоднішній день предмет застави зареєстрований за ОСОБА_1 .

Вважає, що реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена без припинення обтяжень та без згоди заставодержателя, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки RENAULT, модель SANDERO, який належить на праві власності з 24.03.2016 ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, в межах процедур виконавчого провадження за початковою ціною визначеною суб`єктом оціночної діяльності на момент продажу автомобіля.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2021 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» задоволено. Звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки RENAULT, модель SANDERO, тип легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 24 березня 2016 року, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на момент продажу автомобіля. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, ухваленим на підставі формального та неповного вивчення матеріалів справи. Посилається на те, що вона та її син ОСОБА_4 жодним чином не порушували чинне законодавство та добросовісно набули у власність спірний автомобіль, виплативши в повній мірі лізинговий договір. Вказує, що вона не була повідомлена про те, що спірний автомобіль знаходиться під забороною продажу, а тому її можна вважати добросовісним власником. Зазначає, що позивач не надав до суду доказів щодо невиконання ОСОБА_3 зобов`язання по кредитному договору та доказів проведених виконавчих дій за результатами проведення, яких існувала можливість не виконання рішення суду у справі №760/6745/16-ц про задоволенння позову ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 223 154,17 грн. Крім того, як зазначає скаржник, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність набуття нею права власності на спірний транспортний засіб.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» Касянюк А.А. в судовому засіданні просила залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповнені або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч. 4 ст. 376 ЦПК України).

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивовано тим, що невиконання кредитного зобов`язання при наявності застави передбачає право кредитора звертати стягнення на предмет застави з метою погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 223 154 грн 17 коп. При цьому, суд виходив з того, що застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави і до іншої особи.

Проте, колегія суддів не може погодитись в повній мірі із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 березня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № R9B, за яким банк надав останньому кредит в сумі 103 598, 00 гривень, в свою чергу ОСОБА_3 зобов`язався повернути суму кредиту та сплачувати відсотки за користування ним в порядку на умовах та у строки, що встановленя договором. Позичальник зобов`язався використати кредит для здійснення розрахунків з метою придбання у власність нового автомобіля.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 01 березня 2012 року між банком та позичальником укладений договір застави № R9B, предметом застави визначено транспортний засіб марки RENAULT, модель SANDERO, тип легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

Пунктом 7.2 договору застави визначено, що заставодавець має право розпоряджатись предметом застави (в .ч. але не виключно, відчужувати, заставляти, здавати в оренду/лізинг, передавати іншим особам (в т.ч. в управління), видавати довіреності на розпорядження та керування предметом застави, знімати з обліку тільки з письмової згоди заставодержателя.

01.03.2012 відомості про обтяження на автомобіль на підставі договору застави від 01.03.2012 були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, однак ОСОБА_3 своїх зобов`язань не виконував належним чином.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.08.2016 у справі №2-3667/16 стягнуто з ОСОБА_3 на користь АВТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 223 154,17 грн. Однак, на даний час рішення не виконано, кошти кредитору не повернуті.

22.01.2018 між ПАТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220118нв, відповідно до якого ПАТ «ВТБ БАНК» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», в тому числі, права вимоги за кредитним договором № R9B від 01 березня 2012 року.

22.01.2018 ПАТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» укладено договір про відступлення прав вимоги за договором застави №220118аз, відповідно до якого ПАТ «ВТБ БАНК» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», усі права заставодержателя за договором застави, укладеним в забезпечення виконання боржником зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, предметом застави за яким є автомобіль.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 54800180 від 08.02.2018 змінено обтяжувала з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (підстава договір відступлення прав вимоги за договором застави №220118аз.

Також матеріалами справи встановлено, що на підставі довіреності від 19 липня 2013 року посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленко А.А. ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представляти його інтереси з питань експлуатації та розпорядження (продаж, обмін, передача в заставу заклад) в установах, підприємствах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, в тому числі і в органах Державтоінспекції, підприємствах і станціях технічного обслуговування та ремонту, з питань, що стосуються належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 автомобілем RENAULT, модель SANDERO, тип легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

В подальшому, довіреністю від 13 червня 2014 року посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевою Є.І., ОСОБА_5 , який діє імені ОСОБА_3 в порядку передоручення, уповноважив ОСОБА_8 керувати та розпоряджатися, у тому числі продати за ціну і на умовах на його розсуд, вищевказаний автомобіль.

Відповідно до заяви про приєднання до договору купівлі-продажу від 17 червня 2014 року ОСОБА_3 , інтереси якого представляв ОСОБА_8 , продав, а ТОВ «Автокредит плюс» - придбав автомобіль RENAULT, модель SANDERO, тип легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

14 липня 2014 року ТОВ «Автокредит плюс» передав у лізинг вказаний автомобіль ОСОБА_4 (сину відповідача ОСОБА_1 ) згідно заяви про приєднання до публічного договору фінансового лізингу №А300А3 від 14 липня 2014 року, що не заперечується сторонами.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , з 24.03.2016 власником автомобіля RENAULT, модель SANDERO, тип легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції правильно виходив з того, що всупереч вимог закону та положень договору застави ОСОБА_3 , за наявності зареєстрованого обтяження на предмет застави, без письмової згоди банку 17 червня 2014 року було відчужено предмет застави, а саме: автомобіль марки RENAULT, модель SANDERO, тип легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 - ТОВ «Автокредит плюс».

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 587 ЦК України, особа, яка володіє предметом застави, зобов`язана, якщо інше не встановлено договором: 1) вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави; 2) утримувати предмет застави належним чином; 3) негайно повідомляти другу сторону договору застави про виникнення загрози знищення або пошкодження предмета застави.

Згідно з ч. 2 ст. 586 ЦК України, заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно зі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості вимог про звернення стягнення на предмет застави. І з таким висновком суду погоджується і апеляційний суд.

Разом з тим, суд першої інстанції, визначаючи в мотивувальній частині суму заборгованості за кредитним договором, в погашення якої слід звернути стягнення на предмет застави, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Крім того, в резолютивній частині рішення суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 265 ЦПК України, не визначив загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті заставодержателю з вартості предмета застави.

Відповідно до реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220118нв від 22.01.2018, загальна сума заборгованості за кредитним договором № R9B від 01 березня 2012 року, право вимоги за якою перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» становить 180 798 грн. 91 коп. (29160,43 грн основний борг, 64133,17 грн прострочений основний борг, загальний борг (тіло кредиту) 93 293,60 грн; 785,05 грн нараховані відсотки, 86 720,26 грн прострочені відсотки).

В той же ж час судовим рішенням у справі №2-3667/16 достроково стягнуто з боржника заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 28.03.2016, в розмір 223 154 грн 17 коп, з якої: 62446,26 грн сума заборгованості за кредитом, 30847,34 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 1178,74 грн 3% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язання щодо повернення кредиту, 10288,61 грн інфляційні втрати (кредит), 1177,64 - поточна заборгованість за процентами, 49075 грн. 06 коп прострочена заборгованість за процентами, 1827 грн 3% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язання щодо повернення відсотків, 16313,51 грн інфляційні втрати (проценти), 50 000 грн пеня.

У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється.

Оскільки попередній кредитор ПАТ «ВТБ Банк» скористався правом пред`явлення вимоги до боржника згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, то право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом з 28.03.2016 припинилось і право вимоги щодо стягнення таких відсотків не могло бути відступлені новому кредитору. А тому, позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення відсотків за період з 28.03.2016 в розмірі 37 279 грн 61 коп. задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» підлягають частковому задоволенню, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №R9B від 01.03.2012, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «ВТБ Банк», у розмірі 143 546 грн. 30 коп, з яких: 93293 грн 60 коп заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 50225 грн 70 коп заборгованість за відсотках слід звернути стягнення на предмет застави.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що реєстрації автомобіля на ім`я відповідача здійснювалась в установленому законом порядку та уповноваженими на те органами, та посадовими особами не повідомлялось про наявність обтяжень на спірний автомобіль. Оскільки станом на час продажу спірного автомобіля, Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371 на час виникнення спірних правовідносин), не передбачав перевірки відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що сином відповідачки виконувались умови договору про фінансовий лізинг, сплачувались на виконання умов договору платежі, не можуть також бути прийняті до уваги, оскільки такі обставини не можуть слугувати підставою для відмови у зверненні стягнення на предмет застави.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду щодо підставності позовних вимог і впливали на їх законність.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (79,39%) в сумі 1398 грн 85 коп. В свою чергу, з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено, (20,61%) в сумі 544,72 грн. З врахуванням положень ч 10 ст. 141 ЦПК України, слід зобов`язати відповідача, на яку покладено більшу суму судового збору, сплатити різницю позивачу 854 грн 13 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2021 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення суду в такій редакції:

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки - RENAULT, модель - SANDERO, тип - легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 24 березня 2016 року, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №R9B від 01.03.2012, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «ВТБ Банк», у розмірі 143 546 грн. 30 коп, з яких: 93293 грн 60 коп заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 50225 грн 70 коп заборгованість по відсотках, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (місцезнаходження: вул. Звіринецька, 63, м. Київ, 01014, ідентифікаційний код в ) 190 грн. 73 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай