Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1079/22

26 серпня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.

при секретарі судового засідання: Нагорняк Г.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

за участі представника позивача : ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обгрунтування позивач посилається на те, що вони з відповідачем по справі проживають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

Її коштів не вистачає на утримання дітей та забезпечення їх всім необхідни, а тому вона потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Відповідач фізично здорова, працездатна людина, працює по тимчасових заробітках в Україні та за її межами, де отримує щомісячно доходи, інших утриманців немає, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнає повністю. Зазначив, що коли він згаходився на заробітках за кордоном добровільно надавав матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Він не заперечив того, що як батько зобов`язаний утримувати дітей. Вважає, якщо діти будуть з ним проживати він їх буде забезпечувати всім необхідним. Не погодився, з твердження позивача, що він працює на заробітках за кордоном, так як в даний час знаходиться в Україні, де працює по тимчасових заробітках і немає сталого доходу. В нього був у власності транспорний засіб-автомобіль, який він в 2022 році продав, так як мав погасити борги. Зазначив, що він погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 2500,00 грн щомісячно на кожну дитину, до визначення рішенням суду проживання дітей разом з ним. Просив зменшити розмір витрат на правову допопомогу, так як вважає, що позивачка звернулася до суду з заявою, а тому вона має і оплачувати витрати на правову допомогу.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 жовтня 2016 року уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 22, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 08.10.2016 року виконкомом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.7).

Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 -1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 02.08.2017 року виконкомом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської областіта копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 04.12.2019 року виконкомом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області(а.с.5-6).

Позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Пасічнянської сілсьької ради №967/02-64 від 04.07.2022 року (а.с. 9).

Як встановлено з акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї, складеного депутатом Пасічнянської сільської ради Є.О. Космірак, позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_2 у житловому будинку позивача батьків, житлового будинку, земельної ділянки, транспортних засобів у власності немає. Додаткові джерела існування відсутні (а.с. 8).

З доданих відповідачем ОСОБА_2 платіжних документів встановлено, що ним надавалася матііральна допомога позивачу ОСОБА_1 (а.с. 23).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Зварищуком В.В. був укладений договір про надання правничої допомоги №7/2022 (а.с. 12-14,25-27).

Згідно попереднього розрахунку суми судових витрат позивач планує понести судові витрати в сумі 1600,00 грн., а саме: 600,00 грн. за написання адвокатом позовної заяви, 1000,00 грн. ведення справи (а.с.12).

Згідно квитанцій за №0261 від 01.07.2022 року за складання процесуальних документів та представлення інтересів в суді позивачем було сплачено 1600,00 грн. адвокату Зварищуку В.В. (а.с. 10-11).

З огляду на зміст викладених норм чинного законодавства України, виконуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України та враховуючи оцінені судом докази щодо понесення стороною позивача витрат пов`язаних з розглядом справи і встановлені судом обставини стосовно дійсного понесення судових витрат , суд прийшов до висновку, що сума судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 1600,00 грн відповідає заявленим в попередньому (орієнтовному) розрахунку, співмірною із складністю справи, часом витраченим адвокатом і обсягом наданих ним послуг, а тому заперечення відповідача щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу є неогрунтованими.

Тому суд приходить до висновку про необхідність відшкодування судових витрат з відповідача в користь позивача у розмірі 1600,00 грн на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду.

З`ясував думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.

При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання неповнолітніх дітей з матір`ю; вік дітей, матеріальний стан позивача, яка не працює, доглядає дітей до досягнення трьох років, земельної ділянки у власності немає, проживає з батьками, вартість життя на теперішній час та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є молодою, фізично здоровою, працездатною людиною, немає інших утриманців, а тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити повністю і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 2500,00 грн щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Доказів, які б спростовували вищевикладене, стронами не надано.

Зважаючи на вищевикладені обставини, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати спільних дітей, суд вважає об`єктивним і справедливим розмір аліментів на утримання дитини в сумі 2500 гривень щомісячно, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2500 гривень, відповідно до ч.2 ст.184 СК щорічно до повноліття дитини підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 06.07.2022 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідачаОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1600,00 грн. витрат на правову допомогу.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору.

На підставі ст..ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розімрі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 06.07.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 - 1600,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахункуUA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду буде складений 30.08.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання, реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , (місце проживання, реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Суддя Р.С.Солодовніков