КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 381/1345/22
провадження № 22-ц/824/8338/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2022 року в складі судді Ковалевської Л. М. ,

встановив:

03.06.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка вона подала заяву про прийняття спадщини.

Для вирішення спору з приводу спадкового майна, в порядку забезпечення доказів просила надати їй право тимчасового доступу до оригіналів документів з підписом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до пенсійної справи, що знаходиться в Фастівському об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Київської області за адресою: м. Фастів, вул. Горького, 2 та видати на руки ОСОБА_1 .

Для зразка підпису ОСОБА_3 включити оригінали таких документів: технічний паспорт №3306 від 15.12.1986 року про заміну газового балону по 17.03.1998 року - 4 підписи; ордер за №226 від 13.10.1987 року на земельні роботи - 1 підпис; страхове свідоцтво від 05.03.1998 р. - 1 підпис; Чорнобильське посвідчення за №217451 від 22.06.1994 року - 1 підпис; довіреність від 13.07.1999 р. - 1 підпис.

Зазначила, що вказані оригінали документів необхідні для проведення судово-почеркознавчої експертизи з метою перевірки достовірності почерку ОСОБА_3 в оформленні та отриманні заповіту за №26 від 16 березня 2005 року, виданого секретарем Мартинівської сільської ради Красноградської районної ради Харківської області за підписом ОСОБА_4 , який на думку заявниці виданий з порушенням вимог закону.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2022 року та ухвалити нове судове рішення про забезпечення доказів.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику заявниці.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України, оскільки в ній не наведено обставин та не зазначено доказів, які б вказували на те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заявником не зазначено, із якими вимогами вона має намір звернутись до суду, як того вимагають положення ч.5 ст. 116 ЦПК України.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

З аналізу ч. 1 ст. 117 ЦПК України слідує, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів ОСОБА_1 вказала на докази, витребування яких є необхідним з метою отримання зразків підпису та почерку ОСОБА_3 для призначення судової почеркознавчої експертизи, а також обставини, для доказування яких вони необхідні - вирішення спору з приводу спадкового майна, право власності на яке в порядку спадкування за заповітом визнано за ОСОБА_5 .

Посилання суду першої інстанції на те, що заявницею не наведено обставин та не зазначено доказів, які б вказували на те, що засіб доказування може бути втрачено або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим не може слугувати підставою для повернення заяви особі, яка її подала.

Питання оцінки обґрунтованості доводів заяви вирішується судом на наступних етапах судового розгляду в порядку ст. 118 ЦПК України, а не шляхом повернення її заявнику на підставі ч. 4 ст. 117 ЦПК України.

Не зазначення в заяві про те, з якими саме вимогами заявниця буде звертатись до суду також не може слугувати підставою для її повернення відповідно до положень ч. 4 ст. 117 ЦПК України.

Оскаржувана ухвала не містить посилання на інші вимоги ст. 117 ЦПК України, недодержання яких могло б слугувати підставою для повернення поданої заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановивши, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384, 389 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2022 року скасувати.

Направити справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк