КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 355/1469/20 Головуючий у 1 інстанції: Червонописький В.С.
Провадження № 22-ц/824/8346/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Власенка Артема Олександровича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що 25 січня 2010 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті, складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір. Відповідно до розрахунку банку станом на 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 13 805,56 грн., з яких: 10134,14 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3671,42 грн. - заборгованість за простроченими процентами. АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 рокупозов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту №б/н від 25 січня 2010 року у сумі 10134,14 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1542,97 грн.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк`просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що, підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. У підписаній відповідачкою заяві було визначено вид картки - «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та базову процентну ставку - 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала та користувалася кредитною карткою, що також свідчить про погодження сторонами умов кредитування, зокрема і щодо розміру процентів за користування кредитом. Установивши, що АТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачці кредит, а вона його не повернула, суд не мав правових підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення з неї процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2010 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримала кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Відповідно до заяви ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір.

Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 13 805,56 грн., з яких: 10134,14 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3671,42 грн. - заборгованість за простроченими процентами..

АТ КБ «Приватбанк» порушив в судовому порядку питання про стягнення вказаної заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту №б/н від 25 січня 2010 року у сумі 10134,14 грн.

Суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що АТ КБ «ПриватБанк» дотримався передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» вимог повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. За висновком суду з ОСОБА_1 підлягає стягненню лише заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10134,14 грн.

В повному обсязі з рішенням суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2010 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримала кредитну картку.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг (а.с. 9).

У п.5 заяви було визначено яку саме кредитну картку просить видати ОСОБА_1 та розмір базової процентної ставки - 2,5% в місяць на залишок заборгованості по кредиту.

Відтак, відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не були погоджені умови кредитування, зокрема, щодо розміру та порядку сплати процентів.

Разом з тим колегія суддів погоджується з висновком про відсутність підстав для задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення процентів з відповідачки.

У наданій суду копії заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 25 січня 2010 року зазначено процентну ставку в розмірі 2,5% в місяць, що становить 30% річних.

З наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку убачається, що позивач обраховував проценти за користування відповідачкою кредитом за іншою ставкою - 30,00 % річних, 34,80 % річних, 43,20 % річних, що не відповідає умовам заявипро приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Долучений до позовної зави витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1

АТ КБ «Приватбанк» не доведено правомірності нарахування ОСОБА_1 процентів за користування кредитом у визначеному у розрахунку заборгованості розмірі, а тому у суду були відсутні підстави для стягнення з відповідачки нарахованих АТ КБ «Приватбанк» сум процентів.

В частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи викладене, заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилань суду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 не були погоджені умови договору, зокрема щодо нарахування та сплати процентів, як підставу для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за процентами.

В іншій частині заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Власенка Артема Олександровича , який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити частково.

Змінити заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_1 були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами.

В іншій частині заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Матвієнко Ю.О.