Справа № 304/826/22 Провадження № 2/304/179/2022
У Х В А Л А

25 серпня 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/826/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

07 червня 2022 року позивачка ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву, в якій відмовляється від поданої нею позовної заяви, при цьому зазначила, що наслідки закриття провадження в справі їй відомі та зрозумілі. Крім цього просила, повернути їй 50 відсотків сплаченого нею судового збору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, необхідні для вирішення поданої позивачкою заяви, дійшов до такого висновку.

Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які здійснюють своє право на захист і розпоряджаються своїми цивільними та процесуальними правами вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, ч. 1 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 206 цього Кодексу позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Оскільки заява позивачки про відмову від позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, то суд вважає можливим прийняти таку відмову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки при подачі позовної заяви позивачкою було сплачено 992, 40 грн судового збору, що підтверджується квитанцією № від 26 квітня 2022 року, то зважаючи на відмову позивачки від позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, який підлягав до сплати при поданні позову, тобто 496, 20 грн, що відповідає положенням ст. 142 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 142, 182-183, 206, 255, 256, 258-261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від поданого нею позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого квитанцією № від 26 квітня 2022 року, тобто у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуюча: Гевці В. М.