Справа № 385/737/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Ханас М.М.,

з участю секретаря судового засідання - Хмельовської І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Гайвороні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову покликається на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 2015 по 2019 рік. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2019 року шлюб між ними розірвано. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, вона забезпечує дитину усім необхідним, купує продукти харчування, одяг, тощо. Відповідач є працездатним, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно її не надає та не приймає ніякої участі у його вихованні.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.08.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, крім того звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2019 року шлюб між ними розірвано (а.с. 5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно довідки № 294 від 10.06.2022 року, виданої старостою Бандурівського старостинського округу Гайворонської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.8).

Вирішуючи позовні вимоги, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч.1 ст. 191 СК України.

Частини 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, визначили, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі вищенаведеного, при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 суд враховує задовільний стан здоров?я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яку утримує позивач, матеріальне становище відповідача, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов`язків сторін щодо дітей та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, та в порядку ч.1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 206, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 141, 180-183, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягування розпочати з 15.07.2022 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто два) гривні 40 копійок судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. М. Ханас

Дата документу 25.08.2022