ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1502/21

Провадження № 22-ц/4820/1446/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області в складі судді Янішевської О.С. від 05 квітня 2022 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

встановив:

У вересні 2021 року АТ «Акцент-Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 07 листопада 2014 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі підписаної нею анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 38,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Умовами та правилами і тарифами складає між ними кредитний договір.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі відповідно до умов договору.

ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами відповідно до умов договору, що свідчить про невиконання нею зобов`язань за договором. Згідно зробленого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 25.08.2021 року складає 57390, 52 грн., з яких заборгованість за кредитом 40120,69 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 17269,83 грн.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 57390, 52 грн.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 квітня 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що відповідачка в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому знайомитися із змінами до них. ОСОБА_1 , отримала кредитну картку та скористалася кредитними коштами, тобто, погодилася з умовами, що діяли на момент зняття коштів та зобов`язана сплачувати процентну ставку. Суд помилково не застосував до даних правовідносин правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 09.07.2018 року у справі №202/19403/13-ц, від 18.04.2018 року у справі №705/6051/15-ц.

Навіть якщо врахувати позицію суду щодо недоведеності істотних умов договору, то відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України суд мав би стягнути відсотки у розмірі облікової ставки НБУ.

Суд першої інстанції, пославшись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, мав би стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту, як це зробив Верховний Суд.

У відзиві ОСОБА_1 зазначила, що позивач не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість своєї позиції, а суд першої інстанції за наслідками розгляду позовної заяви з повним дотриманням норм матеріального права прийняв рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 07.11.2014 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. В анкеті-заяві зазначено, що відповідачка згідна із тим, що дана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованих в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 25.08.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Б/Н від 07.11.2014 року складає 57390,52 грн., з яких 40120,69 грн. - заборгованість за кредитом; 17269,83 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності доказів про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг в АТ «А-Банк» та відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, тобто, недоведеності істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом з відповідачки. При цьому відповідачка повернула фактично отримані нею банківські кошти в сумі 74203,36 грн., тому відсутні підстави для стягнення з неї заявленої заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що Умови і правила надання банківських послуг в А-банку не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву. Відтак без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила надання банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного між сторонами кредитного договору, то згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, підлягають стягненню лише фактично отримані особою кошти від банку.

Відтак суд першої інстанції правильно виходив з того, що наданий банком розрахунок не підтверджує розмір невиконаного відповідачем зобов`язання.

Суд першої інстанції на підставі виписки про рух коштів по рахунку обґрунтовано визначив, що ОСОБА_1 використала грошові кошти в розмірі 74203,36 грн., а фактично нею повернуто банку 77380,64 грн.

Відтак відсутні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування цими коштами.

Висновки суду першої інстанції цілком узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Посилання АТ «Акцент-Банк» в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Верховним Судом в постановах від 09.07.2018 року (справа №202/19403/13-ц), від 18.04.2018 року (справа №705/6051/15-ц), щодо форми кредитного договору, є безпідставними, оскільки в цих справах встановлені інші обставини.

Так, за обставинами названих справ, у яких Верховний Суд висловив правову позицію, був доведений факт підписання електронного договору.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк