Справа № 515/917/15-ц
Провадження № 2/515/99/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача (за довіреністю) Трегуба М.К.

представника відповідача адвоката Ковпака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Прива- тбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позо-

вом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», правона- ступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приват- банк») в особі свого представника (за довіреністю) Сафіра Ф.О. звернулось до суду з позовною за- явою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ODT 0GA00000015 від 14.03.2008 р. в сумі 1186819,08 грн., посилаючись на наступні обставини.

14 березня 2008 року між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний до- говір № НОМЕР_1 , за умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит в розмірі 30325 дол. США на термін до 14.03.2028 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному об- сязі, а саме надав кредит у вищевказаному розмірі. Станом на 06.03.2015 р. ОСОБА_1 мав за боргованість в розмірі 51848,80 дол. США, з яких 32699,02 дол. США заборгованість за креди- том; 2411,11 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 74,24 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 14184,71 дол. США пеня за несвоєчасні- сть виконання зобов`язань за договором, а також штрафи 10,92 дол. США штраф (фіксована ча- стина) та 2468,47 дол. США штраф (процентна складова). З підстав, передбачених ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ODT0GA від 14.03. 2008 р. в розмірі 51848,80 дол. США та судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збо- ру в розмірі 3654 грн.

23 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», в якій просив визнати недійсними: кредитний договір № ODT0GA від 14.03.2008 ; іпотечний договір від 14.03.2008 р., укладені між ним та Банком; додаткову угоду від 12.04.2013 р. до вищевказаного кредитного договору. Виключити з реєстру обтяжень та забо- рон відчуження запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за іпотечним до- говором від 14.03.2008 р., а саме, на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 . Зобов`язати ПАТ КБ «Приватбанк» зупинити нарахування пені, відсо- тків, штрафних санкцій за договором про надання спірного споживчого кредиту посилаючись на наступне.

14.03.2008 р. між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» укладений кредитний договір № ODT0GA0000 000015 про отримання кредитних коштів в розмірі 24950 дол. США зі сплатою відсотків 12.59% рі чних, строк повернення коштів 14.03.2028 р. Того ж дня між ним та Банком був укладений іпоте- чний договір в забезпечення виконання кредитного договору, яким виступає нерухоме майно ква ртира АДРЕСА_2 . 12.04.2013 р. також між ним та Банком укладено додаткову угоду до кредитного договору ODT0GA щодо збільшення сплати щомісячного платежу. Він вважає, що при підписанні договору Банком були порушені його законні права, що полягають в наступному: зміст та умови договору були розроблені безпосеред- ньо відповідальними працівниками банку, а тому він був позбавлений фактичної можливості вно- сити зміни до змісту кредитного договору, і при його укладені мав можливість погодитись лише на ті умови, які були запропоновані йому банком щодо істотних умов договору та відсоткової ста- вки. Відповідачем навмисно не дотримано та грубо порушено встановленні вимоги діючого зако- нодавства України та приписи Національного банку України для укладення кредитного договору, які визначені законом як істотні та є необхідні, зокрема: не надавав йому повної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про на дання споживчого кредиту забезпеченого іпотекою: навмисно приховав та невірно відобразив фак- тичні дані і відомості, відносно значення реальної процентної ставки та абсолютного значення по- дорожчання кредиту, які суттєво відрізняються від тієї реальності процентної ставки за кредитом, що обумовлені між сторонами кредитного договору та того розміру абсолютного подорожчання кредиту, які узгодженні між сторонами кредитного правочину в його умовах; у змісті оспорювано- го кредитного договору, банк не встановив та не визначив для позичальника умови договору щодо збереження реальної вартості предмету іпотеки.

Також у спірному кредитному договору в першій та другій його частині, які є невід`ємною час- тиною договору, Додатку № 1 відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, які необхі- дні для їх укладення, а саме: відсутні умови надання кредиту, зокрема про можливі наслідки нас- тання валютних ризиків для позичальника; не визначено, не розкрито та є відсутніми обов`язкові умови, щодо основних економічних і правових вимог виникнення іпотечного боргу, шляхом опри- люднення їх у письмовій формі, іще до укладення такого договору; не визначено інфляційного за- стереження та відсутні належні дані і відомості відносно досягнутої домовленості про розрахунки індексації інфляційних втрат вартості предмету іпотеки та збереження її реальної вартості. Отже укладаючи кредитний договір, він піддався завірянням Банку щодо цілковитої та фактичної відпо- відності викладеного Банком в змісті кредитного договору даних, відомостей і цифрових показ- ників. І тільки в липні 2015 року йому стало відомо, що відповідача приховав від нього повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів його в оману щодо реа- льної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку він сплачував та сплатив би Бан- ку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 02.06.2015 р. справу призначено до судового розгляду (а.с.21).

24.07.2015 р. ухвалою суду провадження у даній справі було зупинено до набрання законної си- ли рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав спожи- вача та визнання кредитного договору недійсним (а.с.39).

Ухвалою суду від 04.02.2016 р., яка набрала чинності, прийнято рішення про залишення без ро- згляду позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача та виз- нання кредитного договору недійсним (а.с.43).

Ухвалою суду від 17.02.2016 р. (а.с.45) провадження у справі поновлено та призначено до судо- вого розгляду (а.с.45).

Ухвалою суду від 26.02.2016 р. судом прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПА Т КБ «Приватбанк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним та об- єднана в одне провадження з первісним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.81).

17.03.2016 р. ухвалою суду за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом було

призначено у справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експерту Експерт- но-дослідної служби України Віхляєву О.К..Провадження у справі було зупинено до закінчення ек спертизи (а.с.88).

Ухвалою суду від 19.10.2021 р. (а.с.100) провадження у справі поновлено та призначено справу до судового розгляду.

11.11.2021 р. ухвалою суду за клопотанням представника відповідача за первісним позовом при значено судово-економічну експертизу, а провадження у справі зупинено на час проведення експе- ртизи (а.с.106-107).

У зв`язку з нездійсненням оплати ОСОБА_1 , якому було направлено рахунок № 245/12 від 24.12.2021 р. для забезпечення своєчасної оплати за проведення експертизи, ухвалу суду від 11. 11.2021 р. було залишено без виконання та повернуто матеріали справи, що видно з листа Експер- тно-дослідної служби України (а.с.112). Матеріали повернуто до суду 12.07.2022 р.

Ухвалою суду від 15.07.2022 р. провадження у справі поновлено та призначено до судового роз- гляду на 01.08.2022 р., та повторно, у зв`язку з клопотанням представника відповідача за первісним позовом на 01 вересня поточного року.

Представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, надіслав до суду за яву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника Банку, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Також просив долучити до матеріалів справи пос- танову державного виконавця від 11.08.2021 р. про повернення Банку виконавчого документа ВП 62518217 (а.с.124, 126).

Представник позивача за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, надав до суду зая- ву, в якій зазначив, що Татарбунарським районним відділом державної виконавчої служби Півде- нного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) проводяться виконавчій дії у виконавчому провадженні № 62518217 від 10.07.2020 р. за виконавчим написом № 1169, виданим 22.04.2019 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно-квартиру, що розташована по АДРЕСА_3 , в рахунок забезпечення стягнення заборгованості за кредитним договором № ODT0GA0 000000015 від 14.03.2008 р. в розмірі 32699,02 дол. США заборгованість за кредитом; 22142,83 дол. США заборгованість за відсотками; 736,44 дол. США комісія, 40912,55 дол. США пеня, що всього становить 96490,84 долю США, що за курсом НБУ на 11.02.2019 р. становить 2595602, 92 грн. Тому виконання стягнення за оспорюваним кредитним договором не є можливим, так як вказане може призвести до подвійного стягнення з боржника між тими ж підставами, що є непри- пустимим. На підставі чого просив у задоволенні позовних відмовити, а справу розглянути без йо- го участі (а.с.126).

За змістом ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкод- жає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється.

Судовий розгляд у цій справі було призначено на 01 вересня поточного року на 15.00 год. Але того ж дня на 13.30 год. було призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні за обви- нуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (справа № 515/92/22, провадження № 1-кп/515/351/22), після завершення якого суд (під головуванням судді Тимошенка С.В.) видалився до нарадчої кімнати для ухвалення судового ріше- ння, яке було проголошено 02.09.2022 р. о 10.00 год. У зв`язку з зазначеними обставинами ця циві- льна справа не розглядалась 01.09.2022 р. Проте, з урахуванням правових позицій представників сторін щодо позовних вимог як за первісним так і за зустрічним позововами, викладених у нада- них суду заявах, прохання розгляд справи проводити за їх відсутності, цивільну справу було роз- глянуто зразу ж після проголошення судового рішення у кримінальній справі, а саме 02 вересня поточного року. В результаті цього, за впевненістю суду, права та законні інтереси сторін поруше- ні не були, натомість, у даному випадку досягались процесуальна економія та розумність строків розгляду справи судом, що є однією із засад цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 14.03.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було ук- ладено кредитний договір № ODT0GA, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 30325 дол. США на наступні цілі: 24950 дол. США на споживчі цілі, а також 5375 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.2.1.3, 2.2.7 даного дого вору., зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,00% на місяць на суму кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у мо- мент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0.48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу. Пу- нктом 8.3 кредитного договору передбачено, що в забезпечення виконання позичальником зобо- в`язань за договором виступає іпотека квартири, що розташована по АДРЕСА_3 (а.с.9-11).

Розрахунком (а.с.4-7) підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за кредит- ним договором № ODT0GA від 14.03.2008 р. Так, станом на 06.03.2015 р. ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 51848,80 дол. США, з яких 32699,02 дол. США заборгованість за кредитом; 2411,11 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 74,24 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 14184,71 дол. США пеня за несвоє- часність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи 10,92 дол. США штраф (фіксована частина) та 2468,47 дол. США штраф (процентна складова) .

12 квітня 2013 р. між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № ODT0GA від 14.03.2008 р. (а.с.13).

Касовим ордером № 1 від 14.03.2008 р. (а.с.14) підтверджується, що ОСОБА_1 отримав гро шові кошти в сумі 24950 дол. США.

З копії постанови № 62518217 (а.с.128) слідує, що 10.07.2020 р. державним виконавцем Татар- бунарського районного відділ ДВС служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пєрковою Л.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 1169 від 22.04.2019 р., виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріаль- ного округу Бондар І.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки : нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.128-131).

Як слідує з копії постанови виконавчого провадження № 62518217 (зворот а.с.126), 11.08.2021 р. державним виконавцем Татарбунарського відділу ДВС у Білгород-Дністровському районі Оде- ської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мотуз І.М. повернуто АТ КБ «Приватбанк» виконавчий документ на підставі рішення про відмову на реаліза- цію нерухомого майна квартири, що розташована за вищевказаної адресою.

Отже, виконавчий документ виконавчий напис № 1169, виданий приватним нотаріусом Дніп- ропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , повернуто стягувачу на підставі рішення виконкому Татарбунарсь- кої міської ради про відмову в реалізації зазначеного нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № ODT0GA від 14.03.2008 р. перед АТ КБ «Приватбанк» не погашена.

За змістом п.п.5.1, 5.3 кредитного догвору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п.8.4 Договору за кож- ний день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої забор- гованості додатково до вищевказаною пені банком не нараховується. Сплата пені здійснюється у гривні. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошовий зобов`язань, пе редбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банк штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.54-59).

Згідно п.8.3 договору, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним догово- ром виступає іпотека 3-кімнатної квартири загальною площею 63.40 кв. м., що знаходитися за зга- дуваною адресою (а.с.59).

В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кре- дитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника про центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одер- жання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проце- нти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві по зику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кіль- кості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відпо- відно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсут- ності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов`язання.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як визначено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, вс- тановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої ві- дмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; змі на умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пе- нею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобо- в`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідно- син суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді пред`явлених позовних вимог судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 373/2054/16-ц від 16.01.2019 р., відповідно до якої, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чи нному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та без- умовно в національній валюті України.

Також судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/12665/14-ц від 04.07.2018 р., про те, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного за- собу, проте, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Зазначення судом у своєму рі- шенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, може внести двозначність до ро- зуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судо- вому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання у строк, встанов- лений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобов`язання він не довів, як це передбаче- но ч.2 ст.614 ЦК України.

Щодо зустрічної позовної заяви про визнання спірного кредитного договору недійсним, суд при йшов до висновку про таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмо- вій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спря- мована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору ста- новлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язкови- ми відповідно до актів цивільного законодавства.

Як зазначено у ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет дого- вору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а та- кож усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно став- ляться.

Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Недій- сним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспо- рюваний правочин).

За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені од- нією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шля- хом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення ві- дповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК Ук- раїни можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд вважає безпідставними та надуманими посилання ОСОБА_1 на порушення Банком при підписанні договору його законних прав, про які йдеться у зустрічній позовній заяві, зокрема,

на те, що він був позбавлений можливості вносити зміни до договору, йому не було надано повної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору та про надання споживчого кредиту, Банк невірно відобразив фактичні дані і відомості відносно значення реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, які суттєво відрізняються від тієї реальності процентної ставки за кредитом, що обумовлені між сторонами кредитного договору та того розміру абсолютного подорожчання кредиту, які узгодже- ні між сторонами кредитного правочину в його умовах, тощо. Але у самому договорі

ОСОБА_1 поставив свій підпис, чим підтвердив, що він ознайомлений із відповідними правилами та умо- вами кредитного договору, а також тарифами, чим дав згоду на відповідні умови договору, тобто сторонами договору було дотримано передбачених ст.207 ЦК України вимог щодо письмової фор- ми правочину. На думку суду, звернення зазначеної особи із зустрічним позовом мало за мету ухи-

литись від повернення кредитних коштів, про що може свідчити той факт, що після отримання від Банку кредиту у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору від 14.03.2008 р. (30325 дол. США), відповідач, порушуючи умови зазначеного договору (ненадання своєчасно Банку гро- шових коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, відповідно до умов договору), 23.02.2016 р. звернувся до суду з позовом про визнання зазначеного кредитного до говору недійсним. Також на користь цього судження може свідчити те, що 11.11.2021 р. за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом було призначено судово-економічну експертизу, яку не було проведено, що є дивним, у зв`язку з нездійсненням оп- лати ОСОБА_1 .. Тобто, стороною позивача за зустрічним позовом було ініційовано прове- дення експертизи, оплату якої сторона відмовилась здійснювати.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом ґрунтуються на законі і підлягають задово- ленню у повному обсязі, тоді як у задоволенні зустрічних позових вимог слід відмовити за їх необ- грунтованістю та безпідставністю.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 3654, 00 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦП К України, ст.ст.530, 549, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний но- мер НОМЕР_2 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРП ОУ 14360570, рахунок для погашення заборгованості та судових витрат № НОМЕР_3 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № ODT0GA від 14. 03.2008 р. в розмірі в розмірі 51848,80 дол. США, що за курсом 22,89 відповідно до службового ро зпорядження НБУ від 06.03.2015 р. складало 1186819 (один мільйон сто вісімдесят шість тисяч ві- сімсот дев`ятнадцять) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний но- мер НОМЕР_2 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 3654 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача та визнання кредитного до говору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.