ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4395/20

Провадження № 22-ц/4820/1357/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним і скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року про забезпечення позову,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року ОСОБА_4 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області (далі - Рада), ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним і скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

ОСОБА_4 зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , яка розташована в одноповерховому багатоквартирному житловому будинку. Також на земельній ділянці знаходиться закріплений за житловим будинком сарай.

Рішенням Виконавчого комітету Ради від 31 серпня 1995 року №946 затверджено матеріали інвентаризації земель забудованих кварталів у м. Кам`янець-Подільському, з яких слідує, що за будинком по АДРЕСА_2 , рахується земельна ділянка площею 1 755 кв.м.

Як з`ясувалося згодом, Рада рішенням від 18 жовтня 2016 року №104/19 затвердила проект землеустрою та передала у власність ОСОБА_2 (власника Ѕ частки квартири АДРЕСА_3 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Це рішення Ради є незаконним, оскільки надана у власність ОСОБА_2 земельна ділянка є частиною прибудинкової території, яка в установленому законом порядку не вилучалась у власників багатоквартирного житлового будинку, а право користування нею у мешканців будинку не припинено.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0066 на дві земельні ділянки площею 0,0567 га (кадастровий номер :01:006:0082) та площею 0,0408 га (кадастровий номер :01:006:0081).

Новостворені земельні ділянки накладаються на прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку.

За таких обставин ОСОБА_4 просила суд:

визнати недійсним рішення Ради від 18 жовтня 2016 року №104/19 «Про затвердження проекту землеустрою щодо земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 та передачу її у власність ОСОБА_2 »;

скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності на земельну ділянку в системі Державного земельного кадастру за кадастровим номером :01:006:0082, площею 0,0567 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 ;

скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності на земельну ділянку в системі Державного земельного кадастру за кадастровим номером :01:006:0081, площею 0,0408 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

У травні 2022 року ОСОБА_4 подала суду заяву про забезпечення позову посилаючись на те, що ОСОБА_2 здійснював будівництво та реконструкцію житлових будинків садибного тилу на новостворених земельних ділянках, а віднедавна - почав продаж цих будинків частинами. Наразі існує висока вірогідність можливого відчуження ОСОБА_2 спірних земельних ділянок, зміну їх конфігурації (об`єднання, поділ), вчинення інших дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про фактичне повернення земельної ділянки в користування співвласників житлового будинку.

ОСОБА_4 просила суд:

заборонити ОСОБА_2 відчужувати, змінювати цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0081 (площа 0,0408 га) по АДРЕСА_2 , та земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0082 (площа 0,0567 га) по АДРЕСА_2 , а також здійснювати їх перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками;

заборонити державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації, державним і приватним нотаріусам вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельних ділянок з кадастровим номером :01:006:0082 (площа 0,0567 га) по АДРЕСА_2 , та з кадастровим номером :01:006:0081 (площа 0,0408 га) по АДРЕСА_2 , призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 відчужувати, вчиняти із земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:006:0081 (площею 0,0408 га) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 , та :01:006:0082 (площею 0,0567 га) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 , - дії, спрямовані на зміну цільового призначення земельних ділянок, їх поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них.

Заборонено державному реєстратору Управління державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження та зміни цільового призначення земельних ділянок з кадастровим номером :01:006:0081, площею 0,0408 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 , та з кадастровим номером :01:006:0082, площею 0,0567 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Заборонено державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зміни цільового призначення, здійснення перетворення, об`єднання з іншими земельними ділянками, щодо земельних ділянок з кадастровим номером :01:006:0081, площею 0,0408 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 , та з кадастровим номером :01:006:0082, площею 0,0567 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Суд керувався тим, що наявність у ОСОБА_2 правомочностей власника майна вказує на його можливість у будь-який момент, у тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття остаточного рішення у справі, розпорядитися спірними земельними ділянками, що у свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення їх відчуження, зміну їх конфігурації, об`єднання, перетворення, поділу, зміни цільового призначення. Ці дії можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому слід вжити такий захід забезпечення позову.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що застосований судом захід забезпечення позову є необґрунтованим і неспівмірним із заявленими позовними вимогами, а матеріали справи не містять належних доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суд прийняв заяву про збільшення позовних вимог із порушенням установленого порядку, постановив невмотивовану ухвалу про забезпечення позову та застосував неправильний вид обтяження.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, указуючи на її законність та обґрунтованість.

Рада не висловила своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

За обставинами, на які посилається ОСОБА_4 у позовній заяві, з`ясовано наступне.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є власниками квартир у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Ради від 31 серпня 1995 року №946 затверджено матеріали інвентаризації земель забудованих кварталів у м. Кам`янець-Подільському, з яких слідує, що за будинком по АДРЕСА_2 , рахується земельна ділянка площею 1 755 кв.м.

Рішенням Ради від 18 жовтня 2016 року №104/19 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 975 кв.м (0,0975 га) кадастровий номер :01:006:0066, по АДРЕСА_2 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

У 2021 році ОСОБА_2 здійснив поділ цієї земельної ділянки на дві земельні ділянки: площею 0,0567 га (кадастровий номер :01:006:0082) та площею 0,0408 га (кадастровий номер :01:006:0081).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчинення певних дій.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Із положень ст. 153 ЦПК України слідує, що за загальним правилом заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією належного виконання рішення суду про задоволення позову та ефективного відновлення порушених прав позивача. Вжиття судом цих заходів встановлює до прийняття рішення по справі певні обмеження здійснення учасниками справи, зокрема відповідачами, цивільних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Також підставою для вжиття заходів забезпечення позову є достатньо-обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених процесуальним законом, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020 року (справа №759/3972/18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Предметом спору у цій справі є право сторін на земельну ділянку житлової забудови, розташовану по АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_4 вказала на те, що ОСОБА_2 незаконно набув право власності на частину прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, здійснив забудову цієї ділянки та вирішив питання щодо відчуження побудованого приміщення.

Зібрані докази достовірно та достатньо підтверджують те, що між сторонами виник спір, у зв`язку з чим існує реальна загроза відчуження ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, що призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також має місце достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заявленого ОСОБА_4 заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Отже, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що мають місце підстави для забезпечення позову ОСОБА_4 .

Посилання ОСОБА_2 на необґрунтованість заяви про забезпечення позову не відповідають фактичним обставинам справи.

При застосуванні виду забезпечення позову судом першої інстанції враховано: предмет позову та межі заявлених вимог; відповідність вжитого заходу вимогам закону, співвідношення права, про захист якого просить заявниця, із майновими наслідками обтяження; співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Також судом першої інстанції дотримано порядок розгляду заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову та постановлено мотивовану ухвалу з цього питання.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при розгляді заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову є необґрунтованими, а процесуальні дії суду не вплинули на правильність вирішення цього питання.

При цьому висновки суду першої інстанції не суперечать правовим позиціям щодо підстав і порядку застосування забезпечення позову, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12 лютого 2020 року (справа №381/4019/18), від 15 вересня 2020 року (справа №753/22860/17) і Верховним Судом у постановах від 12 січня 2022 року (справа №568/525/21), від 20 лютого 2019 року (справа №754/4437/18), від 13 грудня 2021 року (справа №367/3765/20).

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року про забезпечення позову - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 серпня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Семенюк В.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 47