Справа №:755/1499/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

за участі сторін:

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання позивача ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи та клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання договору дарування недійсним.

В судове засідання позивач не з`явився. До суду через електронну пошту надійшла заява від позивача про відкладення слухання справи, оскільки він як волонтер та член Благодійного фонду «В.В. З Україною в серці» сприяє здійсненню протидії збройної агресії проти України шляхом особистої участі у забезпеченні Збройних Сил України та Сил ТРО, знаходячись за межами України згідно наказу Голови правління благодійного фонду, прийняти участь у судовому засіданні в режимі відео конференції не може та справа не є невідкладною.

В судове засіданні представник позивача не з`явився. До суду через електронну пошту надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 про відкладення слухання справи, оскільки він повинен прийняти участь у розгляді його скарги на бездіяльність слідчого НП 18.08.2022 о 15 годині В Васильківському міськрайонному суді Київської області.

В судовому засіданні представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні клопотань позивача та його представника та просить суд залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача в судове засідання.

Суд, дослідивши заяви позивача та його представника, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Дніпровського районного суд м. Києва Астахової О.О. від 12.02.2018 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В подальшому розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суд м. Києва від 20.05.2020 року дана справа була передана в провадження судді Яровенко Н.О. в зв`язку з припинення повноважень судді Астахової О.О.

Судове засіданні було призначене на 09.07.2020 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Позивач надіслав до суду 08.07.2020 року заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з проведенням заходів щодо запобігання короно вірусній хвороби в Україні.

Розгляд справи було перенесено на 19.08.2020 року. В цей день справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

В судове засіданні 22.10.2020 року позивач та його представник не з`явились. 21.10.2020 року позивач надіслав до суду заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з наявними обставинами, що пов`язані з пандемією.

01.12.2020 року в судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_6 . Позивач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

23.12.2020 року в судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_6 . Позивач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

13.01.2021 року в судове засідання з`явися представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_6 . Позивач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Дніпровського районного суду м Києва від 13.01.2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання договору дарування недійсним за клопотання представника позивача судом була призначена посмертна судова-психіатрична експертиза.

11.08.2021 року до суду справу з експертної установи було повернуто без виконання у зв`язку з несплатою експертизи.

12.08.2021 року судом було сторонам надіслано СМС повідомлення про те, що 27.08.2021 року відбудеться судове засідання.

17.08.2021 року до суду надійшло клопотання від позивача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.08.2021 року судом було поновлено провадження у справі та призначено наступне судове засідання на 28.10.2021 року. В дане судове засіданні ані позивач, ані його представник не з`явились.

В судовому засіданні 28.10.2021 року судом було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились.

08.12.2021 року судове засідання не відбулося в зв`язку з тим що суддя перебувала на навчанні.

В судовому засіданні 26.01.2022 року судом було задоволено клопотання про зупинення провадження у справі за клопотанням позивача в зв`язку з перебуванням позивача в довготривалому відрядженні до 26.05.2022 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились.

В судове засідання 26.05.2022 року позивач та його представник не з`явились, з`явився представник відповідача. Проте представником позивача 17.05.2022 року було надіслано на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки позивач знаходиться за кордоном і працює як волонтер, а законодавчо визнана небезпека для життя громадян України під час війни. Представник позивача маючи спеціальну освіту та військову підготовку як експерти та журналіст отримав акредитацію при ЗСУ практично весь час знаходиться поза межами Києва і не може прибути в судове засідання. Судом було вирішено питання про поновлення провадження та призначено справу до розгляду на 07.07.2022 року.

В судове засіданні 07.07.2022 року позивач та його представник не з`явились. Представник позивача надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи в якому зазначено, що позивач не може прийняти участі в судовому засіданні оскільки він перебуває за кордоном і працює як волонтер. Крім цього, в державі встановлений воєнний стан та наявна небезпека ураження від щоденного обстрілу ракетами м. Києва на всій території України створює реальну небезпеку для життя, а позивач бажає прийняти особисто участь в судовому засіданні. Представник позивача маючи спеціальну освіту та військову підготовку як експерти та журналіст отримав акредитацію при ЗСУ практично весь час знаходиться поза межами Києва і не може прибути в судове засідання. В судове засідання 07.07.2022 року з`явився представник відповідача, судом було вирішено питання про закриття підготовчого провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.07.2022 року.

22.07.2022 року представник позивача особисто ознайомився в приміщенні суду з матеріалами цивільної справи.

27.07.2022 року Інформаційне агентство «В.В. З Україною в серці» повідомило суд про участь в судовому засіданні 28.07.2022 року представників ЗМІ.

В судове засідання 28.07.2022 року позивач та його представник не з`явились. По електронній пошті позивач 27.07.2022 року надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з довготривалим службовим відрядженням. В судове засідання з`явився представник відповідача. Ухвалою суду від 28.07.2022 року судом було відмовлено в зупинення провадження у справі та відкладено розгляд справи для повторного виклику в судове засідання позивача та його представника на 18.08.2022 року.

18.08.2022 року позивач та його представник в судове засідання не з`явився, проте до суду позивачем та його представником надіслано заяви про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено в Україні воєнний стан.

Однак, в інформації про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан висвітленої 04.03.2022 року на офіційному веб-сайті Верховного Суду останній роз`яснив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Зокрема, відповідно до рекомендацій Ради суддів України, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Також суд звертає увагу, що 25 квітня 2022 року Мінреінтеграції затвердило Перелік громад, що розташовані в районі проведення бойових дій або які є тимчасово окупованим, було виключено місто Київ.

Отже, з огляду на поточну ситуацію, яка склалася у м. Києві, де знаходиться Дніпровський районний суд м. Києва, немає бойових дій, вказаний суд здійснює свою діяльність у штатному режимі, починаючи з травня 2020 року, як справа була передана в провадження судді Яровенко Н.О., позивач жодного разу не був присутній в судовому засіданні, позивач не звертався до суду з клопотанням про слухання справи в режимі відео конференції, враховуючи те, що незважаючи на вищевикладені обставини вказані позивачем з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційних прав учасників справ на судовий захист, оскільки неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу, який направлено на недопущення затягування строків розгляду справи, суд дійшов висновку про зловживання позивачем процесуальними правами, свідоме затягування розгляду справи, а тому підстав для задоволення клопотання позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи не має.

Що стосується заяви представника позивача про відкладення слухання справи, то дана заява також не підлягає задоволенню, оскільки починаючи з 27.08.2021 року представник позивача жодного разу не з`явився в судове засідання, при цьому маючи змогу особисто ознайомлюватись з матеріалами справи в приміщенні суду та особисто подавати до канцелярії суду заяви. Представник не з`явився в сім судових засідань постіль, що суд розцінює як виявлення неповаги до суду, зловживання процесуальними правами та свідоме затягування розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Тобто закон не вимагає встановлення судом причин повторної неявки позивача до судового засідання для вирішення питання про залишення позову без розгляду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

При цьому чинне процесуальне законодавство пов`язує поважність причин неявки лише з першою неявкою в судове засідання, а при повторній неявці позов залишається без розгляду не залежно від обставин.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 43 та ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідно до положень ст. 2 ЦПК України одним з завдань цивільного судочинства є своєчасний розгляд справи, натомість справа за позовом ОСОБА_2 перебуває в провадженні суду з січня 2018 року.

Згідно статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Статтею 257 ЦПК України передбачено, що поважна чи неповажна причина повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання значення не має, оскільки положення закону направлене на дотримання розумного строку розгляду справи і недопущення зловживання процесуальними правами як самих таких учасників процесу, так і правами інших осіб. Вказана позиція кореспондується з висновком ВССУ у справі №6-24063/ск15.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосереднього, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 року в справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В силу вимог ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Поряд із цим, сторона позивача всьоме поспіль не з`явилась в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і завчасно.

Заяв про розгляд справи без участі позивача та/або його представника від сторони позивача до суду не надходило. Заяв про проведення судового засідання в режимі відео конференції не надходило.

При цьому, втретє поспіль позивач та його представник подають заяви про відкладення розгляду справи із посиланням на причини, які вони вважають поважними.

Однак, поважність причин неявки позивача та його представника в друге поспіль судове засідання не має значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду, оскільки поважність причин неявки в судове засідання пов`язується лише з першою неявкою, а при повторній неявці позов залишається без розгляду не залежно від причин такої неявки.

Суд ще раз наголошує, що аналіз норм ст.ст. 223, 257 ЦПК України вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Тож у разі повторної неявки, суд має залишати позовну заяву без розгляду, адже вказані положення цивільного процесуального закону покликані дисциплінувати позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Водночас, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення сторони позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень цивільно-процесуального закону на суд покладається обов`язок забезпечення усім учасникам процесу рівних можливостей для реалізації наданих їм прав. В той же час суд не може змусити таку сторону використовувати надані їй права та можливості.

Установивши всю сукупність передбачених законом обставин, ураховуючи все вище наведене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Суд звертає також увагу, що не дивлячись на оголошене бажання позивача особисто приймати участь в розгляді справи, останній протягом двох років перебування справи в провадженні судді Яровенко Н.О., жодного разу в судове засідання не з`явився. Представник позивача останній раз був присутній в судовому засіданні лише 13.01.2021 року. Також суд зауважує, що позивач та його представник про день, час та місце розгляду справи кожного разу були повідомлені належним чином, про що свідчить надіслання клопотань перед кожним судовим засіданням.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача та його представника.

На підставі викладеного, керуючись 2, 13, 43, 44, 128, 158, 275, 223, 257, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи відмовити.

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання договору дарування недійсним залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 серпня 2022 року.

Суддя Н.О.Яровенко