Справа № 202/1411/22
Провадження № 2/202/1304/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Калантаєнко Д.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулась до суду із даним позовом до суду за результатами розгляду якого просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, понесені позивачем в інтересах спільної з відповідачем дитини, одноразово, у розмірі 8 631,26 грн. Відповідні витрати були понесені позивачем на лікування та оздоровлення спільної дитини.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дитини вказано позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до виписки із картки неповнолітньої ОСОБА_3 , дитині встановлено діагноз епілепсія, хронічний тонзиліт, алергічний риносинусит.

З метою лікування дитини та профілактики захворювань позивачем було сплачено та придбано ліки, у відповідності до рецептів та висновків лікарів, що підтверджується доказами наявними у матеріалах справи.

У судовому засіданні відповідач визнав позов повністю, не заперечував проти його задоволення.

ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Беручи до уваги зазначені витрати, які були здійсненні позивачем, які підтверджені належними та допустимими доказами, виходячи із принципу першочерговості інтересів дитини та обов`язку обох батьків утримувати дитину та нести додаткові витрати на дітей, суд вважає обґрунтованою суму для стягнення із відповідача на користь позивача додаткових витрат у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач відповідно до положень п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст.12,13,81,128,141,263-265,268,274-279,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитинизадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 8 631 грн. 26 коп. (вісім тисяч шістсот тридцять одна гривня 26 копійок) одноразово.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.08.2022 року.

Суддя Г.О. Кухтін