Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.,

за участю секретаря - Зілінської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Назарчук Наталія Вячеславівна, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Назарук Наталія Вячеславівна, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , на три місяці.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 20 серпня 2013 року ОСОБА_2 був складений заповіт на користь ОСОБА_1 , що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем за заповітом, жодні інші спадкоємці відсутні. Кінцевий строк для прийняття спадщини - 14 листопада 2021 року, позивач планував прийняти спадщину в листопаді

2021 року, проте не зміг через хворобу. На думку позивача, строк для прийняття спадщини пропущений у зв`язку з хворобою та перебуванням на амбулаторному лікування під наглядом сімейного лікаря з 10 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року, тому є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 грудня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. (а.с.23-24)

10 лютого 22 року третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В. отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с.32)

15 лютого 2022 року відповідачем Київською міською радою отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с.33)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року закінчено підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.56-57)

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, судові витрати просив з відповідача не стягувати.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не подав.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Назарчук Н.В. в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 20 серпня 2013 року ОСОБА_2 склав заповіт, за яким на випадок своєї смерті, заповів усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно на знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, ОСОБА_1 (а.с.9-10).

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (актовий запис №1172) (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14).

29 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В. з приводу оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , проте листом приватного нотаріуса

від 29 листопада 2021 року, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, позивачу було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.12).

Як убачається з Витягу зі Спадкового реєстру №69114330 від 03 червня 2022 року, спадкова справа щодо померлого ОСОБА_2 не заводилась. (а.с.49)

За інформацією, яка міститься в реєстрі територіальної громади та картотеці відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, за адресою: АДРЕСА_1 , померлий14 травня 2021 року ОСОБА_2 був зареєстрований з 30 грудня 2010 року по 04 червня 2021 року. На день смерті разом з померлим за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований. (а.с.48)

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні під наглядом сімейного лікаря в медичному Комунально-Діагностичному центрі Голосіївського району м.Києва з 10 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року з діагнозом: ГРВІ ускладнений з обструктивним бронхітом, що підтверджується довідкою КНП «КДЦ» Голосіївського району м.Києва №40131/1 від 22 листопада 2021 року (а.с.15).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові

від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В даній справі судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплив 14 листопада 2021 року, при цьому

з 10 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні під наглядом сімейного лікаря та після виписки - 29 листопада 2021 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а позов до суду подав 02 грудня 2021 року (а.с.21), тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня

2018 року у справі № 681/203/17.

Також при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові

від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Також суд враховує, що згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року в справі № 484/3221/17, віднесення спадкоємців до певної черги не впливає на застосування правил частини третьої статті 1272 ЦК України та визначення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказом, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 за станом свого здоров`я та у зв`язку із перебуванням на лікуванні мав об`єктивні перешкоди для вчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та суд визнає ці обставини поважними. При вирішенні даної справи, суд також враховує свободу заповіту, а також те, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини є незначним.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованими, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 у визначені законом строки ніким не прийнята, інших спадкоємців немає, пропущений позивачем строк для прийняття спадщини є незначним та пропущений з поважних причин.

Тому позов підлягає задоволенню.

Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача судового збору, про що ним подано до суду відповідну заяву.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1261, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 209, 258, 259, 263-266, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Київської міської ради (місцезнаходження: м.Київ,

вул. Хрещатик, буд.36, ), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Назарчук Наталія Вячеславівна (місцезнаходження: м.Київ, вул.Липківського Василя Митрополита, буд.40), про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебіг визначеного додаткового строку рахувати з дати набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: