Справа № 174/336/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Вільногірську, Кам`янського району, Дніпропетровської області померла її матір, ОСОБА_5 , з якою на час її смерті вона постійно проживала разом з червня 2020 року, за адресою АДРЕСА_1 .

Заповітів за своє життя матір не складала. Після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцями за законом першої черги, є: вона, її батько, ОСОБА_2 , її брати, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому, ані вона, ані вищезазначені особи, у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини не зверталися, і таким чином вважається, що вказані особи спадщину не прийняли, оскільки відповідних заяв не подали та не проживали постійно разом з спадкодавцем на час її смерті за однією з нею адресою.

Оскільки до складу спадщини після смерті її матері ввійшло нерухоме майно 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , інша 1/2 частка вказаної квартири належить їй на праві спільної часткової власності зі спадкодавцем).

27.07.2021 року за її заявою державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Канюгою О.В., була відкрита спадкова справа № 68045555 в ( реєстрі (№ 142/2021 у нотаріуса) після смерті ОСОБА_5 та була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тім, що вона у визначений ст.1270 ЦК України строк заяву про спадщини до нотаріальної контори не подала так як вона зареєстрована за іншою адресою нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином для того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину про прийняття спадщини після смерті її матері необхідно встановити в судовому порядку факт того, що вона постійно проживала з нею на час її смерті, у м. Вільногірську, Кам`янського району, Дніпрої області в одному зі спадкодавцем житлі.

Зважаючи на неможливість спадкоємцем оформити спадкові права на спадкове майно, заявник звертається до суду щодо встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою від 26.07.2022 року відкрито провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник подала клопотання про допит свідків, яке задоволено судом, а в подальшому від їх допиту відмовилась.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви від заінтересованих осіб заперечень не надійшло.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.11.2020 року, ОСОБА_5 помела ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до копії акту депутата від 13.07.2022 року встановлено, що в період червня 2020 року по листопад 2020 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована та фактично проживала ОСОБА_5 з нею без реєстрації проживала ОСОБА_3 (а.с. 18).

Відповідно до копії витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності 1/2 частка ОСОБА_5 та 1/2 частка ОСОБА_3 (а.с. 14, 15).

Згідно довідки № 2373 від 28.07.2021 р., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка постійно мешкала та була зареєстрованою до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Постановою державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори Канюгою О.В. від 27.07.2021 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 17).

Також судом отримано копію спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 дійсно зверталась із заявою про прийняття спадщини, а ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився (а.с. 26-36).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з її матір`ю, ОСОБА_5 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про право відсутній.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви, оскільки факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем на час її смерті доведено поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 264,2 65, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - задовольнити.

Встановити факт того, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала постійно разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в кв. АДРЕСА_2 .

Судові витрати не відшкодовуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А.Ілюшик