Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4132/21 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 77 Доповідач Трояновська Г. С.

У Х В А Л А

29 серпня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Трояновської Г.С.,

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

розглянувши заяву суддів: Трояновської Г.С., Миніч Т.І., Павицької Т.М., про самовідвід по цивільній справі № 274/4132/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання трудового договору в частині визначення його строку недійсним, визнання трудового договору безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2022 року

в с т а н о в и в :

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 серпня 2022 року справу передано судді-доповідачу Трояновській Г.С., у складі колегії суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

Дослідивши матеріали справи, мотиви позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що існують підстави для самовідводу, виходячи із наступного.

Так, звертаючись із даним позовом ОСОБА_1 зазначила, що 31.08.2018 її було звільнено з посади. Вважаючи своє звільнення незаконним, вона звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом та просила визнати недійсним контракт, укладений між нею та КЗ "Бердичівський педагогічний коледж» від 01 вересня 2009 року у частині строку дії контракту з 01 вересня 2009 року до 31 серпня 2012 року; визнати укладений між ОСОБА_1 та КЗ «Бердичівський педагогічний коледж» контракт від 01 вересня 2009 року безстроковим трудовим договором; визнати незаконним та скасувати наказ від 23 серпня 2018 року № 58 КЗ "Бердичівський педагогічний коледж» Житомирської обласної ради про звільнення ОСОБА_1 , викладача по класу фортепіано, у зв`язку із закінченням строкового трудового договору (контракту) згідно пункту 2 статті 36 КЗдП України з 31 серпня 2018 року; поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді викладача фортепіано КЗ «Бердичівський педагогічний коледж» Житомирської обласної ради; стягнути з КЗ "Бердичівський педагогічний коледж» Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2018 року по день винесення судом рішення.

Водночас, в провадженні Житомирського апеляційного суду в складі колегії суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С., Павицької Т.М. перебувала цивільна справа №274/6853/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний коледж" Житомирської обласної ради про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначала, що укладення вісім разів строкових трудових договорів (контрактів) між нею та Комунальним закладом "Бердичівський педагогічний коледж" Житомирської обласної ради є порушенням законодавства України, у зв`язку з виконанням нею трудових обов`язків з 1987 року, у тому числі під час дії цих строкових трудових договорів (контрактів), та продовженням виконання нею трудових обов`язків після закінчення строку останнього строкового трудового договору (контракту) слід вважати, що з нею 01.09.2009 було укладено трудовий договір на невизначений строк. Після прийняття Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 не було передбачено обов`язкового укладення строкових трудових договорів (контрактів) з педагогічними працівниками, а тому не було підстав для її звільнення. Виходячи із наведеного просила поновити строк для звернення з позовом, визнати незаконним та скасувати наказ №58 "Про звільнення ОСОБА_1 " з 31.08.2018 за пунктом 2 статті 36 Кодексу законів про працю з посади викладача фортепіано Комунального закладу "Бердичівський педагогічний коледж" Житомирської обласної ради у зв`язку із закінченням трудового контракту, поновити її на роботі на посаді викладача фортепіано Комунального закладу "Бердичівський педагогічний коледж" Житомирської обласної ради; стягнути з Комунального закладу "Бердичівський педагогічний коледж" Житомирської обласної ради на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з моменту звільнення 31.08.2018 по день винесення рішення судом та визнати недійсними контракти, укладені з нею з 2004 по 31.08.2018.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20.02.2020 рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2019 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , залишено без змін.

Тобто, Житомирським апеляційним судом у справі № 274/6853/18 встановлювались зокрема і обставини, які були предметом дослідження суду першої інстанції у справі №274/4132/21.

Таким чином, враховуючи, що колегією суддів у складі Трояновської Г.С., Миніч Т.І., Павицької Т.М. висловлено позицію, зокрема, щодо контракту від 01.09.2009 на строк з 01.09.2009 по 31.08.2012, наказу КЗ "Бердичівський педагогічний коледж" Житомирської обласної ради від 23 серпня 2018 року № 58 про звільнення ОСОБА_1 , поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому заявлений самовідвід є необхідним.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим у розумінні статті 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вищезазначене та з метою усунення обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, колегія суддів вважає, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід суддів Трояновської Г.С., Павицької Т.М., Миніч Т.І., задовольнити.

Цивільну справу № 274/4132/21 передати до канцелярії Житомирського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді