П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 357/11911/21

Номер провадження 22-ц/824/8112/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Орел П.Ю.

вивчивши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Бебешка М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа квартирно-експлуатаційний відділ, про поновлення на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до військової частини НОМЕР_1 , третя особа квартирно-експлуатаційний відділ, про визнання рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 травня 2021 року незаконним; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 25 березня 1993 року разом з членами його сім`ї: ОСОБА_2 , 1968 року народження та сином ОСОБА_3 , 1993 року народження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25 березня 2021 року позивач перебуває на квартирному обліку, зі складом сім`ї у 3 особи. Протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 травня 2021 року його з дружиною та сином було знято з квартирного обліку на підставі пункту 7 розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Позивач є капітаном запасу, має вислугу 20 років. На квартирному обліку перебував в загальній черзі з 25 березня 1993 року. Згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 05 жовтня 2005 року № 188 позивача було звільнено в запас з військової служби відповідно до пункту 67 підпункту «В» у зв`язку зі скороченням штатів, та було виключено зі списку особового складу частини і направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області. Житловою площею за рахунок Міністерства оборони України позивач не забезпечений, а відтак, має право на одержання житла для постійного проживання і повинен перебувати на квартирному обліку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2022 року (а.с. 91-97) позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено частково, визнано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 травня 2021 року, незаконним; зобов`язано військову частині НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 03 березня 1995 року разом з членами сім`ї: дружиною ОСОБА_2 , 1968 року народження та сином ОСОБА_3 , 1993 року народження. В іншій частині позовних вимог, відмовлено. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 908 грн. за сплачений судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 10 червня 2022 року військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність його нормам матеріального та процесуального права, просила рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 03 листопада 2021 року військовою частиною НОМЕР_1 перевірено житлові умови позивача за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено, що за вищевказаною адресою позивач не проживає, про, що, було складено відповідну довідку. Натомість, позивач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 , яка належить позивачу, його дружині та сину, на праві власності, що не було взято до уваги судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Також судом не було встановлено, чи є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 членами сім'ї позивача станом на 16 травня 2022 року.

У зв`язку з наведеним, скаржник вважає рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 162 від 13 травня 2021 року щодо зняття з квартирного обліку капітана запасу ОСОБА_1 складом сім`ї 3 осіб, правомірним, а оскаржуване судове рішення таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 липня 2022 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 липня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник третьої особи - Заморська Я.О. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Скаржник до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивач до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується звітом про доставлення судової повістки-повідомлення на електронну адресу його представника.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у відсутність осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника третьої особи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 перебував в лавах Збройних сил України, має вислугу понад 20 років та звільнений у запас 05 жовтня 2005 року у зв`язку зі скороченням штату, а відтак, останній не втратив права на перебування на квартирному обліку у діючій військовій частині. Разом з тим, оскільки згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 05 лютого 2002 року, капітана ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з 03 березня 1995 року, то останній підлягає поновленню на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, разом з членами сім`ї, саме з 03 березня 1995 року.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно витягу з послужного списику на капітана ОСОБА_1 , останній призваний на військову службу 01 серпня 1985 року Васильківським ОМВК Київської області. На останній посаді - заступника командира авіаційно-технічного загону в/ч НОМЕР_2 , ОСОБА_1 перебував до 31 серпня 2005 року. Виключений із списків особового складу частини 05 жовтня 2005 року (а.с. 05).

Згідно довідкою Конотопської квартирно-експлуатаційної частини від 22 листопада 2001 року, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 місто Ніжин з 25 березня 1993 року зі складом сім`ї 3 особи. Утримує однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та потребує поліпшення житлових умов (а.с. 08).

ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 з 05 вересня 1990 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 31, 32).

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 , в рівних частинах кожному (а.с. 33).

Витягом з протоколу № 1 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 місто Біла Церква від 05 лютого 2002 року зараховано капітана ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 чоловіки на квартирний облік з 03 березня 1995 року (а.с. 09).

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 188 від 05 жовтня 2005 року, капітана ОСОБА_1 , звільненого наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 31 серпня 2005 року № 333 з військової служби у запас за пунктом 67, підпунктом «В» (у зв`язку зі скороченням штатів), з 05 жовтня 2005 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпеченні і направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області (а.с. 10).

Витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 162 від 13 травня 2021 року, знято з квартирного обліку сім`ю капітана запасу ОСОБА_1 складом сім`ї 3 особи, а саме його, дружину ОСОБА_2 , 1968 року народження, та сина ОСОБА_3 , 1993 року народження (а.с. 11).

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 38 від 13 травня 2021 року, знято з квартирного обліку капітана запасу ОСОБА_1 складом сім`ї 3 особи, а саме його, дружину ОСОБА_2 , 1968 року народження, та сина ОСОБА_3 , 1993 року народження (а.с. 12).

Комісією військової частини НОМЕР_1 від 03 листопада 2021 року складено довідку про перевірку житлових умов, відповідно до якої сім`я у складі 3 особи: ОСОБА_1 , 1968 року народження; ОСОБА_2 , 1968 року народження; ОСОБА_3 , 1993 року народження за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ЖЕК № 1, не проживає (а.с. 34).

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу першого пункту 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470, на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і мають реєстрацію місця проживання у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків, а також осіб, зазначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил).

Пунктом 7 розділ ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 встановлено право житлової комісії військової частини (об`єднана житлова комісія) приймати рішення щодо:

взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);

взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;

зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;

перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.

Згідно частини дев`ятої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів, та користуються правом позачергового одержання житла.

Абзацом 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з пунктом 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Пунктом 30 вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службової невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з вимогами пункту 21 Розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: Зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 1 частини 2 статті 40 ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував в лавах Збройних сил України, має вислугу понад 20 років та звільнений у запас у зв`язку зі скороченням штатів. Також з матеріалів справи вбачається, що під час проходження військової служби та на момент звільнення, позивач перебував на обліку для поліпшення житлових умов з 03 березня 1995 року, що підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 05 лютого 2002 року. Даних щодо скасування в судовому порядку чи втрати чинності рішенням засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 05 лютого 2002 року, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши вищенаведені обставини, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для визнання рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 травня 2021 року незаконним та зобов`язання військову частині НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 03 березня 1995 року разом з членами сім`ї.

Посилання скаржника на те, що скаржник проживає разом з сім`єю у АДРЕСА_2 є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (надалі Правила), громадяни знімаються з квартирного обліку, зокрема у випадках виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV (далі - Закон № 1382-IV) громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

У статті 3 Закону № 1382-IV визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Частиною десятою статті 6 Закону № 1382-IV передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою.

У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до п. 18 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, у разі направлення осіб, звільнених з військової служби, що перебувають на обліку у військовій частині, на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону вони виключаються з обліку у військовій частині та зараховуються на облік у військовому комісаріаті та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району іншого гарнізону на умовах, визначених цією Інструкцією.

З наведеного вбачається, що особа, яка звільнена з військової служби, виключається з квартирного обліку у військовій частині лише після її направлення на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону. Тобто зняттю з квартирного обліку внаслідок виїзду особи на постійне місце проживання до іншого населеного пункту передує її зняття з військового обліку у військовому комісаріаті та направлення на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону. Саме в такому випадку для звільненого військовослужбовця можливе встановлення обставин виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

В свою чергу, ОСОБА_1 було звільнено у запас у зв`язку зі скороченням штатів та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області, а відтак, зміна ним місця проживання не може бути підставою для зняття його з сім`єю з квартирного обліку.

Посилання скаржника на наявність у позивача його дружини та сина на праві власності квартири АДРЕСА_4 , не спростовує висновки суду першої інстанції, оскільки відповідно до вимог ст. 47 ЖК УРСР норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. В свою чергу, загальна площа квартири, яка належить на праві власності позивачу його дружині та сину становить 30,7 кв.м. Тобто, площа зазначеної квартири є меншою від норм жилої площі в Україні встановленої ЖК УРСР, що не може свідчити про поліпшення житлових умов позивача. Крім того, згідно довідки про перевірку житлових умов, складеної комісією у складі: підполковник ОСОБА_4 , капітан ОСОБА_5 , капітан ОСОБА_6 , капітан ОСОБА_7 , капітан ОСОБА_8 , старший прапорщик ОСОБА_9 , прапорщик ОСОБА_10 , комісією було перевірено житлові умови капітана запасу ОСОБА_1 , що мешкає в АДРЕСА_2 та встановлено, що у вказаній квартирі мешкає ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 . Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 потребує поліпшення житлових умов, складом сім`ї три чоловіки (а.с. 105). Тобто, незважаючи на висновок про необхідність поліпшення позивачу житлових умов, протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 травня 2021 року було прийнято рішення про зняття позивача з сім`єю з квартирного обліку.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не було встановлено, чи є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 членами сім`ї позивача станом на 16 травня 2022 року, не впливає на правильність оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

В.А. Нежура