Ухвала

31 cерпня 2022 року

м. Київ

справа № 161/15615/20

провадження № 61-17884св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуАкціонерного товариства «Укрсиббанк» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2021 року у складі судді Присяжнюк Л. М. та постанову Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Киці С. І., Федонюк С. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк», банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 985 916,93 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 березня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 89 900,00 доларів США на споживчі цілі строком до 02 березня 2029 року, з погашенням кредиту рівними частинами згідно графіку платежів.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені окремі договори поруки.

Вказує, що ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав, у зв`язку із чим станом на 23 вересня 2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 985 916,93 грн, з яких:

1) 657 716,52 грн - заборгованість за тілом кредиту, з яких 69 535,24 грн - за простроченими платежами;

2) 274 285,07 грн - заборгованість за договірними процентами згідно статті 1048 ЦК України;

3) 22 725,50 грн - 3% річних згідно статті 625 ЦК України;

4) 5 915,21 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у період з 24 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року;

5) 25 274,63 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 24 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року.

Посилаючись на викладене, банк просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 вказану заборгованість.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 1) від 04 березня 2008 року у загальному розмірі 89 034,77 грн, з яких 69 536,24 грн поточної заборгованості по кредиту станом на 23 вересня 2020 року, 13 583,32 грн відсотків нарахованих на поточну заборгованість за період з 04 грудня 2017 року по 23 вересня 2020 року, а також 5 195,21 грн пені нарахованої на поточну заборгованість за період з 24 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 1) від 04 березня 2008 року у загальному розмірі 89 034,77 грн, з яких 69 536,24 грн поточної заборгованості по кредиту станом на 23 вересня 2020 року, 13 583,32 грн відсотків нарахованих на поточну заборгованість за період з 04 грудня 2017 року по 23 вересня 2020 року, а також 5 195,21 грн пені нарахованої на поточну заборгованість за період з 24 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підстави для задоволення позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за кредитним договором відсутні, оскільки банк не дотримався передбаченого договором та законом порядку пред`явлення вимоги про дострокове погашення боргу, що непропорційно погіршує становище відповідача ОСОБА_1 , як споживача кредитних послуг.

У зв`язку із цим, суд стягнув з останнього лише поточну заборгованість за тілом кредиту.

При цьому суд дійшов висновку, що стягненню підлягають лише проценти, нараховані на поточну заборгованість.

У задоволенні вимог про стягнення 3 % річних у розмірі 22 725,50 грн суд відмовив за безпідставністю, оскільки відносини між сторонами не трансформувалася з договірних в охоронні.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 5 915,21 грн, нараховану на тіло кредиту, а також у розмірі 25 274,63 грн, нараховану на проценти за користування кредитом, суд виходив з того, що неустойка у формі пені може нараховуватися лише на основне зобов`язання, а на похідні зобов`язання у вигляді відсотків за користування кредитом, пеня нараховуватися не може, оскільки це суперечить її правовій природі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині їх пред`явлення до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд виходив з того, що останні поручилися за зобов`язаннями ОСОБА_1 , тому заборгованість за договором, яка визнана судом обґрунтованою, слід також стягнути з них солідарно.

Постановою Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2021 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а передбачених законом підстав для скасування рішення місцевого суду при апеляційному розгляді не встановлено.

01 листопада 2021 року АТ «Укрсиббанк» звернулося до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 рокуу вказаній цивільній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2022 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 553/1501/15-ц (провадження № 61-1548св22) з огляду на необхідність відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) про те, що направлення відповідно до частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року вимоги про дострокове повернення кредиту свідчить про дотримання кредитором вимог цього закону і не позбавляє суд права вирішити позов по суті заявлених вимог, за умови, що на час ухвалення рішення минув строк для виконання вимоги і вона не втратила чинність.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 27 липня 2022 року справу № 553/1501/15-ц прийняла до розгляду.

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі № 553/1501/15-ц.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 553/1501/15-ц (провадження № 14-50цс22).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 161/15615/20 (провадження № 61-17884св21) за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 553/1501/15-ц (провадження № 14-50цс22).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов