29 липня 2022 року
справа № 723/5291/21
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ропчанського старостата Сторожинецької міської ради Чернівецької області про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк Констянтин Васильоич, на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2022 року, головуючий у першій інстанції Дячук О.О.
Карч Я.М. у грудні 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину.
Зазначав, що батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за час шлюбу здійснили будівництво житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«А1-І», ганку літ.«а», житлового будинку літ.«Б-І», веранди літ. «б», ганку з козирком літ. «б-1», сараїв літ. «В, Г, Д, Е, Є, Ж, З», підвалу літ. «Пд», вбиральні літ. «И», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці №3, що знаходяться по АДРЕСА_1 .
Посилався на право спільної сумісної власності батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 .
Вказував, що внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина 1 квітня 2021 року.
Подружжям ОСОБА_2 не заявлено про визнання права власності на Ѕ частину у спільній сумісній власності подружжя на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 подано до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Лосік І.В. заяву про прийняття спадщини за законом 8 квітня 2021 року.
Також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 8 квітня 2021 року подано заяви про відмову від прийняття спадщини за законом.
ОСОБА_4 спадщину не прийнято.
Просив визнати право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«А1-І», ганку літ.«а», житлового будинку літ.«Б-І», веранди літ. «б», ганку з козирком літ. «б-1», сараїв літ. «В, Г, Д, Е, Є, Ж, З», підвалу літ. «Пд», вбиральні літ. «И», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці №3, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 у січні 2022 року звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ропчанського старостата Сторожинецької міської ради Чернівецької області про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору.
Зазначала, що житловий будинок літ.«А-І», прибудова літ.«А1-І», ганок літ.«а», житловий будинок літ.«Б-І», веранда літ. «б», ганок з козирком літ. «б-1», сараї літ. «В, Г, Д, Е, Є, Ж, З», підвал літ. «Пд», вбиральня літ. «И», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, криниця №3, які знаходяться по АДРЕСА_1 , є майном колгоспного двору.
Членами колгоспного двору, які станом на 15 квітня 1991 року проживали у житловому будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .
Просила визнати право власності ОСОБА_4 на 1/5 частину домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«А1-І», ганку літ.«а», житлового будинку літ.«Б-І», веранди літ. «б», ганку з козирком літ. «б-1», сараїв літ. «В, Г, Д, Е, Є, Ж, З», підвалу літ. «Пд», вбиральні літ. «И», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці АДРЕСА_2 , у зв`язку із ліквідацією колгоспного двору.
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину задоволено.

Визнано право власності ОСОБА_1 на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«А1-І», ганку літ.«а», житлового будинку літ.«Б-І», веранди літ. «б», ганку з козирком літ. «б-1», сараїв літ. «В, Г, Д, Е, Є, Ж, З», підвалу літ. «Пд», вбиральні літ. «И», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці №3, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

У зустрічному позові ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк К.В., до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ропчанського старостату Сторожинецької міської ради Чернівецької області про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору відмовлено.

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк К.В., в апеляційній скарзі просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ропчанського старостату Сторожинецької міської ради Чернівецької області про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору задовольнити.

Зазначає про доведеність належності житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , до майна колгоспного двору.

Суд першої інстанції послався на архівну довідку Чернівецької районної державної адміністрації від 12 грудня 2021 року №1022 про відсутність у документах архівного фонду колгоспу «Родіна» та Аграрного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Дубрава» с.Ропча Чернівецького району Чернівецької області протоколів загальних зборів колгоспу за 1957-2005 роки, рішення про прийняття в члени колгоспу ОСОБА_5 .

Однак, архівна довідка Чернівецької районної державної адміністрації від 12 грудня 2021 року №1022 містить зазначення про те, що рішення про прийняття і звільнення з членів колгоспу ОСОБА_5 не знайдено.

За змістом погосподарської книги за особовим рахунком 604 за 1986 - 1990 роки голова ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_2 працювали у колгоспі «Родіна».

Відповідно до погосподарських книг з 1980 по 1990 роки за спірним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,50 га, що свідчить про користування земельною ділянкою колгоспним двором.

Вважає, що судом першої інстанції не застосовано Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року №69, які були замінені Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженою наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року №48.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 не надходило.

Вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк К.В. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання права власності, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.1216, ч.1 ст.1261, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1274 ЦК України та дійшов висновку, що підлягає захисту право ОСОБА_1 на спадкування за законом.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що внаслідок смерті батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина 06 квітня 2021 року, що складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«А1-І», ганку літ.«а», житлового будинку літ.«Б-І», веранди літ. «б», ганку з козирком літ. «б-1», сараїв літ. «В, Г, Д, Е, Є, Ж, З», підвалу літ. «Пд», вбиральні літ. «И», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці АДРЕСА_2 .

Водночас судом першої інстанції встановлено, що подружжям ОСОБА_2 , сином ОСОБА_3 подано приватному нотаріусу Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Лосік І.В. заяви про відмову від прийняття спадщини за законом.

Відмовляючи у зустрічному позові ОСОБА_4 , суд першої інстанції послався на правила ч.1 ст.120, ч.2 ст.123 ЦК Української РСР та вважав недоведеним, що житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 , є майном колгоспного двору.

Водночас судом першої інстанції зазначено, що зарахування будинку з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 , до суспільної групи господарств «колгоспний двір» є помилковим.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що голова двору ОСОБА_5 та члени двору ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 не були членами місцевого колгоспу «Родіна», Аграрного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Дубрава», станом на 15 квітня 1991 року спірний будинок фактично відносився до суспільної групи господарств «двір робітників».

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 14.06.2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 30.07.1973 року уклали шлюб, актовий запис №11, після реєстрації якого ОСОБА_7 обрала прізвище « ОСОБА_8 ».

З копій свідоцтв про народження: серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

Згідно копії свідоцтва про зміну прізвища серії НОМЕР_5 ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_1 , актовий запис №09.

Домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», прибудови літ. «А1-І», ганку літ. «а», житлового будинку літ. «Б-І», веранди літ. «б», ганку з козирком літ. «б-1», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е, Є, Ж, З», підвалу літ. «Пд», вбиральні літ. «И», воріт з хвірткою - №1, огорожі - №2, криниці- №3, розташоване на земельній ділянці загальною площею 2,68 га, з яких 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,55 га - для ведення особистого селянського господарства, а також 1,88 га пай (приватизований та належний ОСОБА_2 ), що підтверджується копією технічного паспорта на будинковолодіння, довідкою, виданою старостатом с. Ропча Сторожинецької міської ради за №1323 від 21.10.2021 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 80 років, в м. Сторожинець, помер ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки старости села Ропча Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 21 жовтня 2021 року №1322 в будинку АДРЕСА_1 станом на день смерті ОСОБА_5 були зареєстровані ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_2 .

До матеріалів справи приєднано копію погосподарської книги за особовим рахунком 604 за 1986-1987 роки, відповідно якої голова ОСОБА_5 працює у колгоспі «Родина» колгоспником, дружина ОСОБА_2 працює у колгоспі «Родина» секретарем, діти ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 неповнолітні.

За архівною довідкою Чернівецької районної державної адміністрації від 13 грудня 2021 року №1022 у документах архівного відділу №5 Чернівецької районної державної адміністрації (м.Сторожинець) в протоколах засідання правління та загальних зборів колгоспників колгоспу « ОСОБА_10 » та Аграрного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Дубрава» с.Ропча Чернівецького району Чернівецької області за 1957-2005 роки, рішення про прийняття і звільнення з членів колгоспу ОСОБА_5 не знайдено.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Лосік І.В. від 28.09.2021 року №90/02-14 в провадженні нотаріуса є спадкова справа до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.04.2021 року ОСОБА_1 подано заяву про прийняття спадщини за законом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяви про відмову від прийняття спадщини за законом.

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №289867580 від 13.12.2021 року право власності, інше речове право на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

З довідки, виданої старостатом с.Ропча Сторожинецької міської ради 26.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання права власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , яка складається з житлового будинку літ.«А-І», прибудови літ.«А1-І», ганку літ.«а», житлового будинку літ.«Б-І», веранди літ. «б», ганку з козирком літ. «б-1», сараїв літ. «В, Г, Д, Е, Є, Ж, З», підвалу літ. «Пд», вбиральні літ. «И», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці АДРЕСА_2 .

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначалася наявність перешкод для оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, не визнання ОСОБА_2 права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на майно, відмову матері ОСОБА_2 , брата ОСОБА_3 від прийняття спадщини, не прийняття спадщини сестрою ОСОБА_4 .

Отже, мають місце правовідносини з спадкування внаслідок смерті ОСОБА_5 .

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно із частиною першою статті 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подружжя ОСОБА_2 .

За довідкою приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Лосік І.В. від 28 вересня 2021 рок №90/02-14, заведено спадкову справу до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Лосік І.В. подано заяву про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 8 квітня 2021 року.

Також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 8 квітня 2021 року подано заяви про відмову від прийняття спадщини за законом.

Відповідно до довідки старости села Ропча Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 21 жовтня 2021 року №1322 в будинку АДРЕСА_1 станом на день смерті ОСОБА_5 були зареєстровані ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_2 .

У матеріалах справи відсутні докази подання ОСОБА_4 до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Отже відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України дружина ОСОБА_2 , діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважаються такими, що не прийняли спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

За таких обставин дружина ОСОБА_2 , діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є стороною правовідносин з спадкування внаслідок смерті ОСОБА_5 .

В абз.2, 3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або

відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній

нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак, територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини не залучена до участі у справі.

Сторонами у справах позовного провадження є позивач - особа, яка вважає, що її цивільне право порушене і яка пред`явила вимогу про захист порушеного права, і відповідач - особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач і яка, виходячи із заявленої тим правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом, у результаті задоволення якого повинна вчинити відповідні дії (утриматися від таких), може бути примушена до вчинення відповідних дій з метою поновлення прав позивача тощо. Правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права. Якщо йдеться про кілька відповідачів за пред`явленими вимогами, відповідні питання вирішуються з урахуванням цієї обставини.

За теоретичним визначенням відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 липня 2019 року у справі № 140/1867/15-ц (провадження № 61-11006св19).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Пунктом 4 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

На підставі ч.2 наведеної норми якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На стадії апеляційного провадження суд позбавлений можливості вирішити питання про залучення до участі у справі співвідповідачем територіальну громаду в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_1 пред`явлено позов до неналежного відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , то суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підлягає захисту право ОСОБА_1 на спадкування на порушення норм матеріального права.

Апеляційний суд не надає оцінки іншим доводам апеляційної скарги, які мають вирішуватися за належного складу учасників справи.

Якщо б рішення суду першої інстанції стосувалося прав та інтересів особи, яка не брала участі у її розгляді, суд зобов`язаний відмовити у задоволенні позову саме з тих підстав, що до участі у справі не залучено усіх учасників справи, зокрема належних відповідачів, не надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог по суті спору, оскільки питання про обґрунтованість позовних вимог у такому випадку мало б вирішуватися судом під час вирішення справи по суті за належного складу учасників справи.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року, справа № 659/954/18.

Вирішення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ропчанського старостату Сторожинецької міської ради Чернівецької області про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із частинами першою та третьою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до частини четвертої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР.

Частиною 1 статті 112 ЦК Української РСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі частини першої статті 120 ЦК Української РСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК Української РСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 10 постанови від 2 березня 1973 року № 3 «Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього» роз`яснив, що розмір частки колишнього члена колгоспного двору у спільному майні, яке належало колгоспному дворі і зберіглося після його перетворення в господарство робітників або службовців, встановлюється відповідно до статті 123 ЦК УРСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх його членів (в тому числі непрацездатних і неповнолітніх), які не втратили право на частку в майні двору на час припинення останнього. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя.

Визначення суспільної групи господарства урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26.

За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників.

Господарства пенсіонерів, які не мають працюючих членів сім`ї відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію.

Таким чином, господарства пенсіонерів, які мають працюючих членів сім`ї, але які не є працюючими членами колгоспу, відносяться до суспільної групи відповідно робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників.

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цc15 зазначено, що застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР без належного з`ясування питання про правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір є помилковим. […]

Погосподарські книги є документами первинного обліку в сільських радах. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільської ради.

До матеріалів справи приєднано копію погосподарської книги за особовим рахунком 604 за 1986-1987 роки, відповідно якої голова ОСОБА_5 працює у колгоспі «Родіна» колгоспником, дружина ОСОБА_2 працює у колгоспі «Родіна» секретарем, діти ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 неповнолітні.

Отже, праця голови двору ОСОБА_5 у колгоспі колгоспником свідчить про членство особи у колгоспі.

За архівною довідкою Чернівецької районної державної адміністрації від 13 грудня 2021 року №1022 у документах архівного відділу №5 Чернівецької районної державної адміністрації (м.Сторожинець) в протоколах засідання правління та загальних зборів колгоспників колгоспу « ОСОБА_10 » та Аграрного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Дубрава» с.Ропча Чернівецького району Чернівецької області за 1957-2005 роки рішення про прийняття і звільнення з членів колгоспу ОСОБА_5 не знайдено.

Разом з тим архівна довідка Чернівецької районної державної адміністрації від 13 грудня 2021 року №1022, за якою в протоколах засідання правління та загальних зборів колгоспників колгоспу « ОСОБА_10 » та Аграрного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Дубрава» с.Ропча Чернівецького району Чернівецької області за 1957-2005 роки рішення про прийняття і звільнення з членів колгоспу ОСОБА_5 не знайдено сама по собі не спростовує обставини, встановлені погосподарською книгою за особовим рахунком 604 про працю голови ОСОБА_5 у колгоспі «Родіна» колгоспником.

У матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про неправильність віднесення будинку до суспільної групи господарств колгоспний двір.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що зарахування будинку з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 , до суспільної групи господарств «колгоспний двір» є помилковим, станом на 15 квітня 1991 року спірний будинок фактично відносився до суспільної групи господарств «двір робітників».

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

На підставі частини першої, другої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (частина перша статті 80 ЦК України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не міститься інформація про те, що Ропчанський старостат Сторожинецької міської ради Чернівецької області зареєстрований як юридична особа.

За обставин, що Ропчанський старостат Сторожинецької міської ради Чернівецької області не є юридичною особою, не наділений цивільною процесуальною дієздатністю та не може виступати стороною у цивільному процесі, справа за позовом ОСОБА_4 до Ропчанського старостату Сторожинецької міської ради Чернівецької області про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

За таких обставин рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 5 квітня 2022 року підлягає скасуванню.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору підлягає задоволенню.

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Ропчанського старостату Сторожинецької міської ради Чернівецької області про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору слід закрити.

Суддя Н.Ю. Половінкіна