Справа № 462/4528/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року Залізничний районний суд м.Львова

у складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Стоцко С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь під час проходження військової служби. За фактом смерті було надано акт про його смерть, однак такий акт не можливо зареєструвати у відповідних органах державної реєстрації актів цивільного стану. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у м. Маріуполь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безпосередньо здійснюючи заходи кругової оборони м. Маріуполь внаслідок отримання вогнепального осколкового поранення голови під час артилерійського обстрілу, що стверджується актом про настання смерті, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до Р. 1 п. 3 ч. 3 Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) від 26 серпня 2022 року №193, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25 квітня 2022 року Маріупольська міська територіальна громада належить до територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Внаслідок наведеного, враховуючи, що свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, що унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , суд переконаний, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є об`єктивні перешкоди, а тому заява підставна та підлягає до задоволення.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Керуючись п.8 ч.1 ст.256, ст.259, 257- 1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Маріуполі, безпосередньо здійснюючи заходи кругової оборони міста Маріуполь згідно бойового розпорядження ОТУ "Схід" БТ№13/1т/оц/оту від 27 лютого 2022 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш