Справа № 2-5175/09
Провадження № 6/161/128/22
У Х В А Л А

18 серпня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі Лесько Б.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк подання Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк) Головного державного виконавця Білова В.А. про визнання частки боржника у майні, що належить на праві спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати частку боржника у майні, що належить на праві спільної сумісної власності

25.05.2022 року головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк) Білова В.А. звернулася до суду із поданням про визначення 1/2 частки боржника ОСОБА_1 у майні, що належить на праві спільної сумісної власності в у гаражі, загальною площею 26,4 кв. м. за адресою: гаражний кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_1 » гараж НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , якою він володіє разом з ОСОБА_2 .

Вимоги подання мотивовано тим, що на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк) Білової В.А знаходиться зведене виконавче провадження №25791850 з примусового виконання виконавчих проваджень:

АСВП №17784516 від 01.03.2010 року на підставі виконавчого листа №2-5175 від 24.02.2010 року виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укрпромбанк» 95288,69 грн. судового збору 952,89 грн. та 250 грн. ІТЗ

АСВП №25760898 від 10.04.2011 на підставі виконавчого листа №2-5175 від 24.02.2011 року виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі 1700 грн., витрати на ІТЗ розгляду цивільної справи у розмірі 120грн. витрати на проведення судово будівельно-технічної експертизи в розмірі 648, 00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна судом було встановлено, що за боржником зареєстроване право власності на гараж цегляний № НОМЕР_1 , загальною площею 26,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 гаражний кооператив «Авіатор»

Гараж № НОМЕР_1 знаходиться у спільній сумісній власності боржника та ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу №2184 від 05.11.2004 року вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кушнір С.Є.

Відповідно до частини 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно з частиною 1 статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішується судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Оскільки, у приватного виконавця на виконанні у складі зведеного виконавчого провадження №25791850, знаходиться виконавчий лист №2-5175 від 24.02.2010 року та виконавчий лист №2-5175 від 24.02.2011 року видані Луцьким міськрайонним районним судом Волинської області, тому виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк) звертається з відповідним поданням саме до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Відповідно до частини 2 статті 443 ЦПК України, суд у десятиденний строк розглядає питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Сторони в судове засідання подали заяви про слухання справи у їх відсутності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, вивчивши подання виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що подання підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок та підстави звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, передбачені ст. 366 ЦК України. Кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі ст. 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється ст. 371 ЦК України, згідно з якою кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 січня 2020 року по справі № 3676231/16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу з боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику або заінтересованій особі прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11 квітня 2018 року по справі № 464/2227/17.

Із матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у другому відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк) головного державного виконавця Білової В.А. є зведене виконавче провадження, до складу якого входить два виконавчих провадження.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом було встановлено, що за боржником зареєстроване право власності на гараж № НОМЕР_1 знаходиться у спільній сумісній власності боржника та ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу №2184 від 05.11.2004 року вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кушнір С.Є.

За таких обставин суд виходить із того, що частки у спільному сумісному майні є рівними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-82, 89, 353-355, 443 ЦПК України, ст.ст. 356, 357, 366, 368, 370, 371 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Подання Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Луцьк) Головного державного виконавця Білова В.А. - задовольнити.

Визначити 1/2 частки майна боржника ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 у гаражі, загальною площею 26,4 кв. м. за адресою: гаражний кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_1 » гараж НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , яким він володіє спільно з ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 18.08.2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська