Справа № 951/171/22
Справа № 2/951/123/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

29 серпня 2022 року смт. Козова Тернопільської області

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братків І. І.,

секретар судового засідання Скавінська Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова Тернопільської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв`язку з переїздом на інше постійне місце проживання та зняття з реєстрації,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв`язку з переїздом на інше постійне місце проживання та зняття з реєстрації, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив правом користування житловим приміщенням, в будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . У цьому будинку зареєстрована позивач та відповідач. Однак відповідач не проживає в житловому приміщенні понад три роки без поважних причин.

У судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Репеха Б. Г. підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Також не заперечували проти винесення судом заочного рішення по справі.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася. Причини неявки суду невідомі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження).

Ухвалою підготовчого засідання від 15.07.2022 задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

Ухвалою підготовчого засідання від 15.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції за адресою місця реєстрації, а також була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, про що подала відповідну заяву.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до договору дарування від 31.10.2006 ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до витягу №12872847 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Козівським районним бюро технічної інвентаризації домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки №109/3-16 від 22.02.2022, виданої Козівською селищною радою, склад осіб, зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 такий: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до Акта №140 на предмет встановлення факту не проживання гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , складеного житлово-побутовою комісією селищної ради та затвердженого Козівським селищним головою, гр. ОСОБА_2 , 1978 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає (а.с. 9).

Відповідно до Акта №153 на предмет встановлення факту не проживання гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , складеного житлово-побутовою комісією селищної ради та затвердженого Козівським селищним головою, гр. ОСОБА_2 , 1978 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає (а.с. 10).

Відповідно до Акта №21 на предмет встановлення факту не проживання гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , складеного житлово-побутовою комісією селищної ради та затвердженого Козівським селищним головою, гр. ОСОБА_2 , 1978 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає (а.с. 23).

Згідно показів свідка ОСОБА_5 яка є сусідкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за присутня при складенні житлово-побутовою комісією селищної ради актів на предмет встановлення факту не проживання гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

Згідно показів свідка ОСОБА_6 , яка є сусідкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає вже більше трьох років. Житлом не цікавиться, в нього зараз інше життя в іншій сім`ї.

Згідно показів свідка ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає вже більше трьох років. Житлом не цікавиться.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю в позивача перешкод у користуванні належним їй на праві приватної власності будинком через зареєстроване місце проживання у ньому ОСОБА_2 , який фактично у цьому будинку не проживає.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон №1382-IV).

Так, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 41 Конституції України та частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями частини 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами частини 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Водночас, згідно з положеннями частини 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 7 Закону №1382-IV визначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно з статтею 11 Закону №1382-IV орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведеного учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 .

Відповідач у справі ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання у цьому будинку, однак у ньому не проживає більше року.

Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач має зареєстроване місце проживання у відповідному будинку. Водночас, він не проживає за вказаною адресою, оскільки переїхала у інший населений пункт.

Суд звертає увагу на те, що відповідач, проживаючи за іншою адресою, не проявляв інтересу до житла, у якому має зареєстроване місце проживання. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивача, яка самостійно несе тягар утримання майна.

Відтак, з огляду на тривалий строк, який відповідач відсутній у спірному житлі та відсутність будь-яких поважних причин такої відсутності, тому суд доходить переконання, що відповідач втратив право на користування цим житлом в силу приписів частини 2 статті 405 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в сумі 992,40 грн.

На підставі статей 321, 391, 401, 403, 406 Цивільного кодексу України, та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв`язку з переїздом на інше постійне місце проживання та зняття з реєстрації задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серія НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 .

Суддя Ірина БРАТКІВ