справа № 631/348/22
провадження № 2-н/631/180/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06 вересня 2022 року селище міського типа Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 865 гривень 31 копійка та судового збору в сумі 248 гривень 10 копійок,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 865 гривень 31 копійка та судового збору в сумі 248 гривень 10 копійок

Виходячи з приписів частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Положеннями статті 162 Цивільного процесуального кодексу України передбачено заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

При цьому, вжите у наведеній статті словосполучення «за загальними правилами підсудності» треба розуміти як право заявника у випадках, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду із заявою із застосуванням правил статтей 27, 28 та 30 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки «загальні правила підсудності» не слід ототожнювати із «загальною підсудністю», що визначена у статті 27 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частини 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом із тим, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини(частина 1 статті 30 Цивільного процесуального кодексу України).

Вказана стаття визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 квітня 2019 у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності.

Статтею 163 Цивільного процесуального кодексу України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

19 липня 2022 року до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС УДМС України в Харківській області та до Старовірівської сільської ради Харківської області були направлені запити з метою отримання інформації щодо місця реєстрації (проживання) боржника у відповідності до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС УДМС України в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим в Харківській області не значиться.

Відповідно до повідомлення Караванського старостинського округу Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області від 25 серпня 2022 року, що надйшов на електронну адресу суду 06 вересня 2022 року та зареєстрований за вхідним № ЕП-790/22-вх, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться.

Приписами частини 9 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 865 гривень 31 копійку та судового збору в сумі 248 гривень 10 копійок слід відмовити.

Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 166 Цивільного процесуального кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тобто, в даному випадку стягувач, встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 19, 162, 165, 258, 259, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 865 гривень 31 копійка та судового збору в сумі 248 гривень 10 копійок відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська