ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №490/8776/21
Провадження №2/477/406/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судового засідання Оселедченко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2021 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 14 липня 2016 року без номера у розмірі 19 607 гривень та судові витрати по справі в сумі 2 270 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 14 липня 2016 року між акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір кредиту шляхом підписання анкети-заяви та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з оформленням пластикової кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом.

Однак позичальник не виконала умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, комісії та відсотків за користування ним, у зв`язку з чим за нею виникла заборгованість у загальному розмірі 19 607 гривень, яку позивач просив стягнути в повному розмірі.

Ухвалою суду від 26 травня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву з доказами, що підтверджують заперечення проти позову.

Однак у строк, встановлений судом, відповідач своїм правом, щодо подання відзиву на позовну заяву не скористалася, відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань до суду не подала.

З огляду на те, що доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд уважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, судом встановлено наступні факти.

14 липня 2016 року відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк»(а.с.12).

За змістом анкети-заяви вона погодилася, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася з даним договором до його укладання і погодилася з його умовами.

Відповідно до змісту Умов та правил надання банківських послуг, сторони узгодили, умови повернення банку кредиту, процентів за користування кредитом, неустойку та інші зобов`язання за договором.

Відповідно до довідки про умови кредитування від 30 грудня 2017 року, ОСОБА_1 цього ж дня була ознайомлена з умовами кредитування, відсотковою ставкою, порядком сплати коштів на погашення кредитного ліміту, тощо, що підтвердила своїм підписом у відповідній заяві, яка долучена до матеріалів справи (а.с.13-14).

Відповідно до наданих банком матеріалів, зокрема, довідки про зміну умов кредитування та виписки по рахунку, на підставі поданої відповідачем заяви, останній було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено, що відповідає п.п.2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору (а.с.11, 62-68).

Відповідно до п.2.1.12.3 Договору відповідач зобов`язувався повернути кредитні кошти шляхом договірного списання та/або внесення коштів у готівковій чи безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу.

За п.2.1.1.3.1 Договору в разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.12 Договору в разі починаючи зі 181 -го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, вчасно не перераховувала платежі на погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 19 жовтня 2021 року за нею утворилася заборгованість на загальну суму 19 607 гривень, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 15 852, 92 гривень та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3 754, 08 гривень (а.с.6-9).

Із вказаного розрахунку слідує, що відповідач здійснювала погашення кредитного боргу та витрачала кредитні кошти з карткового рахунку протягом всього періоду заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини другої статті 1067 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до частини першої статті 1049, частини першої статті 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До того ж, згідно частини другої статті 1050 ЦК України в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань, банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.

Виходячи з вимог статей 526, та 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення.

У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись статтями 141, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2016 року №б/н, що утворилася станом на 19 жовтня 2021 року, у загальному розмірі 19 607 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сім) гривень, яка складається з наступного:

заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 15 852, 92 гривень;

заборгованість за простроченими відсотками в сумі 3 754, 08 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 14360570;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО