Справа № 368/1136/21
Рішення

Іменем України

"06" липня 2022 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Закаблук О.В.

При секретарі - Балацька В.В.

За участі:

Представник позивача - авдокат Рябокляч К.О.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , трентя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Ржищівська міська рада Київської області, про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.11.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , трентя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Ржищівська міська рада Київської області, про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно, в прохальній частині якої позивач просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане Півецькою сільською радою Кагарлицького району Київської області 05.12.2007 року на підставі рішення Півецької сільської ради від 23.10.2007, б/н, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 та в зв`язку з цим припинити право власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яке виникло на підставі вищеназваного свідоцтва. 2. Визнати недійсним запис Кагарлицького бюро технічної інвентаризації від 05.12.2007 року, реєстраційний номер: 21303107, номер запису: 162 в книзі 1 про реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

3. Витребувати у Київському обласному державному нотаріальному архіві (м. Ірпінь Київської області, вул. Северинівська, 34) для огляду у судовому засіданні копію спадкової справи № 161 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведену Кагарлицькою державною нотаріальною конторою, свідоцтва про право на спадщину по якій видані 06.07.1991 р.

24.11.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1136/21, провадження № 2/368/694/21.

29.12.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято рішення про проведення слухання справи в загальному провадженні, призначено справу до підготовчого судового розгляду на 12 год. 00 хв. 04.02.2022 року.

04.02.2022 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання, по результатам якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено судову ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до основного судового засідання (слухання справи по суті) на 09 год. 30 хв. 11.03.2022 року.

11.03.2022 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 06.07.2022 року в зв`язку з неявкою сторін по справі.

В судове засідання, яке відбулося 06.07.2022 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, проте, - з`явився її представник, - авдокат Рябокляч К.О.

В судовому засіданні, яке відбулося 06.07.2022 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Рябокляч К.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтовував свою правову позицію обставинами та нормами права, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання, яке відбулося 06.07.2022 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява клопотання, в якій відповідач ОСОБА_2 просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 06.07.2022 року, представник третьої особи, - Ржищівської міської ради Київської області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - від третьої особи надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника, щодо вирішення питання, - поклаадається на розсуд суду.

Суд, вислухавши представника позивача, який позов підтримав, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Проте, згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно, враховуючи місце розташування нерухомого майна, право власності на яке є предметом позову, - земельні ділянки, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, (бувший Кагарлицький), с. Півці, та враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України, так як в даному випадку має місце виключна підсудність, тобто, спір має слухатися виключно по місцю розташування нерухомого майна.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок, розташований но АДРЕСА_1 .

За життя батько позивача, - ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все своє майно, у тому числі і спірний будинок, у рівних частках, - на позивача ОСОБА_1 та на відповідача ОСОБА_2 , яка є рідною сесетрою позивачки.

На підставі даного заповіту 06 липня 1991 року державним нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори Воловенко Р.П. позивачці ОСОБА_1 та відповідачеві ОСОБА_2 були видані два примірники свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначене вище домоволодіння, зареєстровані в реєстрі за № 1- 609 у спадковій справі № 161 (копія свідоцтва про право на спадщину міститься в матеріалах справи).

Відповідно до цих свідоцтв про право на спадщину за заповітом позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 набули у власність по 1/2 частці домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Проте, при зверненні позивача ОСОБА_4 до Ржищівської державної нотаріальної контори щодо складення заповіту на зазначену вище 1/2 частку спадкового житлового будинку, то нотаріус повідомила позивача ОСОБА_1 , що право власності весь будинок АДРЕСА_1 оформлене на відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, б/н, видане 05.12.2007 року Півецькою сільською радою Кагарлицького району Київської області па підставі рішення сільської ради від 23.10.2007 -року, б/н.

На підставі цього свідоцтва 05.12.2007 р. Кагарлицьким БТІ на відповідача ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на все спірне домоволодіння (копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію права власності та Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав містяться в матеріалах справи).

Як встановлено в судовому засіданні, - у документах/протоколі сесії Півецької сільської ради від 23.10.2007 року відомостей про оформлення права власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 на ОСОБА_2 не виявлено, що підтверджується архівною довідкою, виданою Архівним відділом Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 30.06.2021 р. № 05-04/205 (копія архівної довідки міститься в матеріалах справи).

Крім того, у погосподарській книзі № 5/5 Півецької сільської ради на 1991 - 1995 роки як члени господарства домоволодіння по АДРЕСА_1 були зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (копія погосподарської книги міститься в матеріалах справи).

Отже, має місце факт, що 1/2 частина домоволодіння по АДРЕСА_1 вибула із власності позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 поза волею позивачки, відображеною належним чином, та у спосіб, що суперечить чинному законодавству, постільки рішення Півецької сільської ради від 23.10.2007 року про оформлення права власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 на ОСОБА_2 взагалі не приймалося.

Таким чином має місце спір про цивільне право на вказане вище домоволодіння з відповідачем як з особою, яка неправомірно набула право власності на моє майно позивача, і право власності позивачки ОСОБА_1 підлягає захисту у судовому порядку.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" Півецька сільська рада увійшла до складу Ржищівської міської об`єднаної територіальної громади. Таким чином, на даний час правонаступником Півецької сільської ради Кагарлицького району Київської області є Ржищівська міська рада Київської області - третя особа на стороні відповідача за даним позовом, постільки підставою для видачі свідоцтва про право власності на спірний будинок стало рішення Півецької-сільської ради, яке, відповідно до зазначеної вище архівної довідки, цією радою не приймалося.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 911/488/18 від 02.10.2018 за аналогічного спору дійшла до наступних правових висновків:

«Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягає саме заявлене право і державна реєстрація права здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, встановлених законом, зокрема, на підставі заяви про державну реєстрацію прав, поданої особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Якщо ж саме в результаті державної реєстрації права власності за третьою особою - суб`єктом звернення за такою послугою порушується (не визнається, оспорюється) право власності позивача, то має місце спір позивача про цивільне право з цією особою, яка і має бути належним відповідачем у спорі про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права за особою, адже наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан речового права саме цієї особи.

До того ж навіть у випадку, коли суб`єкт державної реєстрації прав не допустив порушень законодавства при проведенні державної реєстрації права, це не є перешкодою для розгляду спору за цивільним позовом, задоволення якого є підставою для вчинення реєстраційних дій».

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, вираженої у її постанові від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18, правильним способом захисту порушеного права, за таких обставин, буде подання позову про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 цього Закону ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до зазначеної вище норми закону одночасно із скасуванням державної реєстрації державної реєстрації права позивача на спірне домоволодіння є припинення за ним даного речового права без подальшого визнання судом відповідного речового права за мною та відповідачем на належні нам частки, постільки таке речове право набуте нами відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 06.07.1991 р.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. ст. 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 15, 321, 328, 392 ЦК України, постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», постановою Великої палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/1, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , трентя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Ржищівська міська рада Київської області, про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно, - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане Півецькою сільською радою Кагарлицького району Київської області 05.12.2007 року на підставі рішення Півецької сільської ради від 23.10.2007, б/н, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , припинити право власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яке виникло на підставі вищеназваного свідоцтва.

Визнати недійсним запис Кагарлицького бюро технічної інвентаризації від 05.12.2007 року, реєстраційний номер: 21303107, номер запису: 162 в книзі 1 про реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.