Справа № 562/1222/22
У Х В А Л А

31.08.2022 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Саган Л.В.

з участю секретаря судового засідання Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2022 року відкрито провадження у справі.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Конончук І.М. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності та без участі позивача та задовольнити позов.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Поліщука Д.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та за відсутності відповідача. Також адвокатом Поліщуком Д.В. долучено до матеріалів справи клопотання відповідача, в якому ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві про розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 просить також суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст.160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

З матеріалів справи вбачається, що спір про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Однак, позивач не ставить питання про залишення проживання дитини з батьком, а просить суд визначити місце проживання дитини. При цьому, в позовній заяві не зазначено та матеріали справи не містять жодних відомостей про те, з ким та за якою адресою проживає малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачем лише зазначено, що дочка буде проживати з відповідачем після розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року (справа № 200/952/17, провадження № 61-14859св19) зазначив, під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

З огляду на те, що ОСОБА_1 заявлено вимогу про визначення місця проживання малолітньої дитини, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/17, позивачу необхідно надати суду висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання та роботи батька дитини, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки про стан здоров`я дитини та її батька, довідки про доходи та інші документи, які підтверджують матеріальне становище батька дитини, акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Підстав для звільнення від доказування судом не встановлено.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись ст.ст.175, 177, 187 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиправлення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я