Справа № 462/3098/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 вересня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПЛАСТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою та уточненнями до неї, в якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПЛАСТ» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.02.2019 по 30.08.2019 у розмірі 29211,00 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню при сплаті. Свої вимоги мотивує тим, що він з 05.04.2017 р. по 30.08.2019 р. працював на посаді водія-експедитора у ТЗОВ «ВІТАПЛАСТ», 30.08.2019 його було звільнено із займаної посади за угодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, Проте, відповідач не провів з ним повний розрахунок у день звільнення, зокрема, не виплатив заборгованість по заробітній платі за лютий-серпень 2019 року, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не подано.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

На підставі вищенаведеного, у відповідності до частини 8 статті 178 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, а також відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно із ч.2 ст. 247 ЦПК України, відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія-експедитора у ТЗОВ «ВІТАПЛАСТ» наказом №7-кп від 05.04.2017 року та відповідно до наказу № 46 від 30.08.2019 року звільнений із займаної посади за угодою сторін, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно із статтею 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний провести із працівником розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Водночас, згідно із п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, у тому числі на підставі рішення суду.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Позивачем на підтвердження своїх доводів про наявність заборгованості надано довідку від 14.08.2019 року № 1, видану по місцю вимоги директором ТзОВ ОСОБА_2 (а.с. 9), з якої вбачається, що заборгованість відповідача перед ним за період з лютого 2019 по липень 2019 року становить 25038,00 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню при сплаті, а заробітна плата позивача за місяця становить 4173,00 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню при сплаті. Оскільки останнім робочим днем позивача є 30.08.2019 року, то до остаточного розрахунку зараховується сума до виплати за серпень 2019 року, яка становить 4173,00 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню при сплаті.

Відтак, заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем за період з 01.02.2019 по 30.08.2019 становить 29211,00 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню при сплаті.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження виплати вказаної заборгованості, як і доказів щодо невірного нарахування сум, а тому суд дійшов висновку, що має місце порушення трудових прав позивача ОСОБА_1 зі сторони відповідача ТЗОВ «ВІТАПЛАСТ», а позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За позовну вимогу про виплату заробітної плати позивач ОСОБА_1 звільнений, на підставі п.1, ч.1, ст.5 Закону України «Про судовий збір», а отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись, ст. 43 Конституції України, ст. ст. 4,12,13, 81, 89,141, 178, 247,264, 265,268, 274,275 279 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 43,116 Кодексу законів про працю України ст. 21 Закону України «Про оплату праці», Постановою Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1990 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПЛАСТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з лютого 2019 по серпень 2019 у сумі 29211 /двадцять дев`ять тисяч двісті одинадцять/ грн. 00 коп. без утримання податку й інших обов`язкових платежів, які підлягають відрахуванню при сплаті (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень, двадцять вісім копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАПЛАСТ» на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТАПЛАСТ», , адреса місцезнаходження юридичної особи: вул. Конюшинна, 28, м. Львів.

Суддя: І.Д. Іванюк