Справа № 692/554/22
Провадження № 2/692/231/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу в спрощеному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . В будинку зареєстровано четверо осіб, позивач, дочка позивачки ОСОБА_3 , внучка позивачки ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 співмешканець доньки. Відповідач не проживає в будинку, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. В 2003 році відповідач виїхав у невідоме місце проживання, з 28.12.2011 по 01.07.2023 р. відбуває покарання за скоєні злочини. Той факт, що в будинку зареєстрований відповідач заважає позивачу повноцінно користуватись будинком, а також це впливає на оформлення соціальної допомоги з боку держави.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 06.07.2022 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачі відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направили, хоча були повідомлені про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2020 року вбачається, що позивачка є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно довідки про склад сім`ї та розмір земельної ділянки від 29.09.2021 №782, виданої виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровано четверо осіб, позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , від 29.02.2021 року ОСОБА_2 зареєстрований в будинку, але не проживає з 2003 року.

Як вбачається з довідки виданої Солонянською виправною колонією №21 ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» з 28 грудня 2011 року. Згідно заяви відповідача від 13.06.2022 року, яка завірена начальником ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», ОСОБА_2 не заперечує проти зняття його з реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім`ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Отже вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

З вищевикладеного вбачається, що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 , та не приймає участі у витратах на його утримання, доказів поважності причини тривалої відсутності за місцем реєстрації суду надано не було, також відсутні договірні відносини чи сервітут на користування нерухомим майном.

Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування вказаним будинком, і позивач як власник, має право захищати своє право власності в обраний ним спосіб, тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст. 319, 321, 401, 404 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий