ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1066/22Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідачаНовікова О. М.,
суддів:Вініченка Б. Б., Нерушак Л. В.,
за участю секретаряЗінченко Ю.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Петренко Г.В. на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта банк» Матвієнко Андрій Анатолійович про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача з вказаним позовом про захист прав споживачів обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.05.2014 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 003-23552-300514 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Згідно п. 1.2. даного договору відповідачем відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях.

Також 30.05.2014 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 005-23552-300514 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Згідно п. 1.2. вказаного договору відповідачем відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 у доларах США.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 року визнано за нею право власності на суму вкладу 12000,00 доларів США на депозитному рахунку № НОМЕР_3 ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків 828,50 доларів США згідно з депозитним договором № 3726 від 20.02.2013, а всього 12828,50 дол. США та право власності на суму вкладу 55000,00 грн. на депозитному рахунку № НОМЕР_4 АТ «Дельта Банк» на імя ОСОБА_2 та суму нараховних відсотків згідно з депозитним договором № 3641 від 20.02.2013 року, а всього 64820,11 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 року роз`яснено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 року, змінене рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2014 року в частині визнання за ОСОБА_1 на 12000 доларів США на депозитному рахунку № НОМЕР_3 ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків 828,50 доларів депозитним договором № 119176,76 грн. та визнання за ОСОБА_1 права власності на суму вкладу55000 грн. на депозитному рахунку № НОМЕР_4 «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та на суму нарахованих відсотків згідно із депозитним договором № 3641 від 20.02.2013 року, а всього на суму 64820,11 грн., зазначивши, що грошові кошти, які зберігаються в ПАТ «Дельта Банк» на рахунках № НОМЕР_3 в сумі 12828,50 дол. США та № НОМЕР_4 в сумі 64820,11 грн., відкритих на ім`я ОСОБА_2 повинні бути перераховані на відкритий у ПАТ «Дельта Бнк» рахунок на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

В подальшому 19.05.2014 року рішенням апеляційного суду Черкаської області залишено без змін вказане рішення суду першої інстанції.

Позивачка вказала, що 16.01.2015 року звернулася до банку з приводу отримання коштів на які визнано за нею право власності, проте кошти не отримала.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантуваня вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку ОСОБА_3

ОСОБА_1 зазначила, що на момент ухвалення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 вона неодноразово зверталась до ПАТ «Дельта Банк» щодо його виконання, однак, рішення суду не виконано.

Вважає, що у відповідача до введення тимчасової адміністрації 02.03.2015 був час для виконання судового рішення. Отже, ПАТ «Дельта Банк» безпідставно та протиправно не виконано рішення суду.

Просила визнати протиправними дії ПАТ «Дельта Банк» щодо не виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 року та ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 у справі № 712/834/13-ц.

Також визнати її вкладником ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу № 3726 від 20.02.2013 та за договором банківського вкладу № 3641 від 06.02.2013 укладеними між ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2022 року, позовні вимоги задоволено частково, визнано ОСОБА_1 вкладником ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу № 3726 від 20.02.2013 та за договором банківського вкладу № 3641 від 06.02.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 . В іншій частині позову позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк» адвокат Петренко Г.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.01.2022 та відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі вказано, що станом на 02.03.2015 дату призначення в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації, кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Дельта Банк» не обліковувалися, тому згідно загальних положень Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ОСОБА_1 не є вкладником Банку.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не надано правову оцінку фактам, про відсутність договорів банківського вкладу або банківського рахунку, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», за якими позивачка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, згідно умов договорів банківського вкладу № 3641 від 06.02.2013 та №3726 від 20.02.2013 передбачено, що вклад виплачується по закінченню строку залучення вкладу, шляхом зарахування на поточні рахунки вкладника з використанням платіжних карток вкладника № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 . Тому, станом на 12.03.2014 дату ухвалення рішення щодо розподілу майна подружжя, строк дії договорів банківського вкладу закінчився, а кошти були зараховані на поточні рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_2 , який отримав кошти від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 200000,00 грн.

Також адвокат вказала, що позивачкою подано не одну позовну заяву з одним і тим же предметом позовних вимог, зокрема, в Черкаському окружному адміністративному суді розглянутий її позов, в якому вона просила визнати її владником. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11.11.2021 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичним осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрій Анатолійович, про захист прав споживачів, тому скаржник вважає, що позивачка зловживає своїми процесуальними правами, подаючи позову в різні суди, щодо одного предмета спору.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 року визнано за ОСОБА_1 , зокрема, право власності на суму вкладу 12000,00 доларів США на депозитному рахунку № НОМЕР_3 ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків 828,50 доларів США згідно з депозитним договором № 3726 від 20.02.2013, а всього 12828,50 дол. США та право власності на суму вкладу 55000,00 грн. на депозитному рахунку № НОМЕР_4 АТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків згідно з депозитним договором № 3641 від 20.02.2013 року, а всього 64820,11 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 року роз`яснено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 року, змінене рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2014 року, в частині визнання за ОСОБА_1 на 12000,00 доларів США на депозитному рахунку № НОМЕР_3 ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків 828,50 доларів депозитним договором № 119176,76 грн. та визнання за ОСОБА_1 права власності на суму вкладу 55000,00 грн. на депозитному рахунку № НОМЕР_4 «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_2 та на суму нарахованих відсотків згідно із депозитним догвором № 3641 від 20.02.2013 року, а всього на суму 64820,11 грн., зазначивши, що грошові кошти, які зберігаються в ПАТ «Дельта Банк» на рахунках № НОМЕР_3 в сумі 12828,50 дол. США та № НОМЕР_4 в сумі 64820,11 грн., відкритих на ім`я ОСОБА_2 повинні бути перераховані на відкритий у ПАТ «Дельта Банк» рахунок на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

В подальшому рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2014 року та від 05.01.2016 року рішення суду першої інстанції в частині розподілу коштів на депозитних рахунках залишено без змін.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 003-23552-300514 від 30.05.2014 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Згідно п. 1.2. даного договору відповідачем відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях.

Також 30.05.2014 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 005-23552-300514 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. Згідно п. 1.2. вказаного договору відповідачем відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 у доларах США.

Отже, для перерахування з рахунків ОСОБА_2 коштів, на які рішенням суду визнано за ОСОБА_1 право власності нею було відкрито рахунки в ПАТ «Дельта Банк» на її ім`я.

Суд першої інстанції врахував, що рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 12.03.2014 року та ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 року щодо роз`яснення рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на вказані вище суми вкладів не виконано. Тому дійшов висновку, що вимога позивачки про визнання її вкладником ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу № 3726 від 20.02.2013 та за договором банківського вкладу № 3641 від 06.02.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 є цілком обґрунтованою.

Проте з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 1060 ЦК країни визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Правовідносини з банківського вкладу врегульовані нормами ЦК України, Законом України № 2664-ІІІ від 12 липня 2001 року «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України від 07.12.2000 року « 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» та законом України від 12.05.1991 року « 1023 «Про захист прав споживачів».

Згідно з преамбулою Закону № 2664-III у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності та розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

У частині другій статті 627 ЦК України передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з підпунктом 7.1.2 пункту 7.1 статті 7 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

У статті 2 Закону № 2121-ІІІ вказано, що банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

У частинах першій, другій статті 47 Закону № 2121-ІІІ визначено види діяльності банку, зокрема банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.

У частині третій статті 47 цього Закону вказано, що до банківських послуг належать: залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, та рахунків умовного зберігання (ескроу).

Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону № 2664-III фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5); споживач фінансових послуг - фізична особа, яка отримує або має намір отримати фінансову послугу для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю (пункт 7-1).

Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 2664-III фінансовими послугами вважаються, зокрема: залучення фінансових активів із зобов`язанням щодо наступного їх повернення; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та ін.

За частиною другою статті 4 Закону № 2664-ІІІ фінансові послуги, надання яких передбачається іншими законами, підлягають включенню до переліку, визначеного частиною першою цієї статті. Надання фінансових послуг, не включених до зазначеного переліку, забороняється.

Отже, розміщення грошових коштів у вигляді вкладу (депозиту) та отримання процентів за вкладом, а також перерахування коштів з одного вкладного рахунку на інші вкладні рахунки та на карткові рахунки є фінансовими операціями, які здійснюються у разі укладення договору банківського вкладу і в сукупності становлять суть фінансової послуги, яка надається банком споживачу (вкладнику).

Відповідно до преамбули Закону № 1023-XII він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У Законі № 1023-XII не визначено вичерпного переліку відносин, на які він поширюється, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та керуючись загальними принципами цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах «слабкої сторони», якою є фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. І особливістю таких правовідносин є участь у них спеціального суб`єкта - споживача.

У статті 1 Закону № 1023-ХІІ передбачено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 цієї статті); продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Законом № 1023-ХІІ врегульовані договірні відносини за участі споживача.

Отже вкладні (депозитні) рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів. При цьому вкладником вважається саме та особа, яка має відкритий на своє ім`я рахунок у банку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, вкладником ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) від 06.02.2013 №3641 «Найкраща пропозиція on-line» у гривнях на відкриття рахунка № НОМЕР_4 , а також відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) від 20.02.2013 №3726 «Найкраща пропозиція on-line» у доларах США на відкриття рахунка № НОМЕР_3 , які були укладені між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк», є ОСОБА_2 .

Згідно умов договорів банківського вкладу №3641 від 06.02.2013 та №3726 від 20.02.2013 передбачено, що Вклад виплачується по закінченню строку залучення вкладу, зазначеного в п. 3.1. Договору, шляхом зарахування на поточні рахунки вкладника з використанням платіжних карток вкладника № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 .

На дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 02.03.2015 №150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" на депозитних рахунках ОСОБА_2 , відкритих відповідно до укладених договорів банківського вкладу від 06.02.2013 № 3641 та від 20.02.2013 №3726, знаходилась сума вкладу 12 000,00 доларів США та 55 000,00 грн., право власності на які визнано за ОСОБА_1 рішенням суду від 12.03.2014 у справі №712/8347/13-ц, що 05.01.2016 набрало законної сили.

Станом на 12.03.2014, тобто дату ухвалення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси про розподіл спільного майна подружжя, строк дії договорів банківського вкладу закінчився, а кошти були зараховані на поточні рахунки відкриті ОСОБА_2 (вказане встановлено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2021, рішення на даний час набрало законної сили).

Таким чином, станом на 02.03.2015 кошти згідно договорів банківського вкладу право власності на які визнано за ОСОБА_1 на її рахунках не обліковувались.

Крім того, з виписки по рахунку №/0629, №/0629, № НОМЕР_7 за період з 30.05.2014 по 29.05.2015 вбачається, що депозитні рахунки у ОСОБА_1 в ПАТ «Дельта Банк» відсутні, наявні тільки карткові рахунки на яких відсутні будь-які грошові кошти.

Отже ОСОБА_1 , в розумінні положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VІ, не набула майнових прав вкладника ПАТ «Дельта Банк». Крім того самі кошти вже були повернуті вкладнику ОСОБА_2 .

За таких обставин, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2724 грн. 00 коп. підлягають стягненню з позивачки на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Петренко Г.В. задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2022 року скасувати Ухвалити у справі нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Матвієнко Андрій Анатолійович про захист прав споживачів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» сплачений судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді в сумі 2724 грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 23 серпня 2022 року.

Судді