Справа № 2-19/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 серпня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., ГОТРИ Т.Ю.

за участю секретаря БОЧКО Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі № 2-19/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 3 листопада 2021 року, повний текст якої складено 3 листопада 2021 року, головуючий суддя Куцкір Ю.Ю., -

встановив:

23.09.2021 ТОВ ФК «Укрфінстандарт» звернулося до Мукачівського міськрайонного суду з таким.

20.06.2011 року Мукачівським міськрайонним судом було ухвалено рішення у справі № 2-19/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення, яким звернено стягнення:

на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.09.2006 №0, а саме: жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору від 20.09.2006 №0 у сумі 1631328,05 грн, шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням ціни для продажу предмету іпотеки в межах виконавчого провадження;

на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29.09.2006 №0, а саме: жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник мати ОСОБА_3 , для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору від 29.09.2006 №00 у сумі 807798,49 грн, шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням ціни для продажу предмету іпотеки в межах виконавчого провадження.

Додатковим рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.02.2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1730,00 грн судових витрат.

09.09.2014 Мукачівський міськрайонний суд видав виконавчий лист. ПАТ «УкрСиббанк» за виконавчим листом стягнення здійснено не було.

23.09.2019 ТОВ ФК «Укрфінстандарт» уклало з АТ «УкрСиббанк» договір Факторингу № 143, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 20.09.2006 № 0, договором іпотеки від 20.09.2006 № 0 і кредитним договором від 29.09.2006 № 0, договором іпотеки перейшло до ТОВ ФК «Укрфінстандарт».

Строк пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих у справі №2-99/10 (провадження № 2/0707/1433/2012) щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , закінчився 19.04.2020 року.

Ці виконавчі листи перебували у провадженні співробітника ТОВ ФК «Укрфінстандарт», який неналежно виконував покладені на нього трудові обов`язки, через що строки для пред`явлення виконавчого листа щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були пропущені. За ці порушення працівника звільнено з роботи.

Посилаючись на ці обставини, на обов`язковість виконання чинного судового рішення, керуючись нормами ст.ст. 433, 442 ЦПК України та п. 17.4. Розділу ХІІІ «Перехідні положення» цього Кодексу заявник ТОВ ФК «Укрфінстандарт» просив:

замінити стягувача АТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ ФК «Укрфінстандарт» у цивільній справі № 2-99/10, 2/0707/1433/2012 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.09.2006 № 0, що виникли на підставі кредитного договору від 20.09.2006 № 0, що станом на 03.11.2020 становило 1631328,05 грн, і кредитного договору від 29.09.2006 № 0, що станом на 03.11.2020 становить 807798,49 грн;

визнати причини пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання поважними та поновити пропущений строк для виконання виконавчих листів, виданих Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 20.06.2011 у справі відносно боржників ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ;

поновити ТОВ ФК «Укрфінстандарт» строк на пред`явлення виконавчих листів, виданих у справі № 2-99/10, 2/0707/1433/2012, 09.09.2014 про:

звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.09.2006 № 0, посвідченим Герцускі-Торжаш В.Л. - приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу, зареєстрованим у реєстрі за № 5676, згідно Витягу з Держаного реєстру іпотек № 3767054 від 21.09.2006, а саме: жилий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить: цілий будинок (літ. А) з підвалом площею 71,40 кв. м, з терасою площею 5,90 кв. м, розташований на земельній ділянці площею 500 кв. м, будинок складається з чотирьох житлових кімнат, житлова площа будинку - 76,50 кв. м, загальна площа - 153,50 кв. м, до будинку примикають будівлі та споруди: мощення І, басейн II, альтанка літ. Д, споруди № 1, вбиральня літ. Г, сарай літ. В, літня кухня літ. Б, що належать на праві власності ОСОБА_4 , згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 17.09.2009 за № 2993, для задоволення вимог «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору від 20.09.2006 № 0, що станом на 03.11.2010 становить 1631328,05 грн - шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням ціни для продажу предмету іпотеки в межах виконавчого провадження;

звернення стягнення на предмет за договором іпотеки від 29.09.2006 № 0, посвідченим Герцускі-Торжаш В.Л. - приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу, зареєстрованим у реєстрі за № 5861, згідно Витягу з Держаного реєстру іпотек № 3810230 від 29.09.2006, а саме жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що є власністю іпотекодавця, та до складу якого входить: цілий будинок (літ. Д) з терасою площею 5,20 кв. м, складається з двох житлових кімнат, житлова площа будинку - 67,20 кв. м, загальна площа - 144,30 кв. м, до будинку примикають споруди № 1-2, що належать на праві власності ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник мати ОСОБА_4 , на праві власності, згідно договору дарування домоволодіння від 02.10.2009 №3143, для задоволення вимог AT «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору від 29.09.2006 № 0, що станом на 03.11.2010 становить 807798,49 грн - шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням ціни для продажу предмету іпотеки в межах виконавчого провадження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.11.2021 у задоволенні заяви ТОВ ФК «Укрфінстандарт» відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності заяви, з того, що суду не були надані укладені в нотаріальній формі договори відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, внаслідок чого відсутні підстави для заміни стягувача за іпотечними зобов`язаннями і, крім того, заявник вже звертався по заміну сторони у виконавчому провадженні, в чому йому судом було відмовлено.

Заявник ТОВ ФК «Укрфінстандарт» оскаржив ухвалу суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану. Доводи скарги зводяться до такого.

На підставі договору факторингу від 23.09.2019 набуло право грошових вимог за кредитними договором від 20.09.2006 № 0 і від 29.09.2006 № 0.

Між ТОВ ФК «Укрфінстандарт» і АТ «УкрСиббанк» 29.01.2020 у нотаріальній формі був укладений договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого ТОВ ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги за договором іпотеки від 20.09.2006 № 0, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за реєстровим № 5676, а 24.12.2021 у нотаріальній формі був укладений договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого ТОВ ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги за договором іпотеки від 29.09.2006 № 0, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за реєстровим № 5861.

Ці докази могли бути надані суду першої інстанції, однак, через неповідомлення про судове засідання заявник був позбавлений такої можливості.

Виходячи з цього, беручи до уваги, що перехід відповідних прав вимоги відбувся, рішення суду, що набрало законної сили, підлягає виконанню, а апеляційний суд управі дослідити й нові докази, апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву задовольнити.

У відзиві на апеляцію ОСОБА_4 , яка діє також як законний представник ОСОБА_2 , вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, зокрема, що відступлення прав вимоги боргу за кредитними договорами не означає автоматичного переходу й прав вимоги за іпотечними договорами, оскільки щодо іпотеки договори не були укладені в нотаріальній формі. Тому відповідного правонаступництва щодо іпотеки не відбулося.

Докази щодо правонаступництва в іпотечних правовідносинах не були надані суду першої інстанції, а були надані лише з апеляційною скаргою, тому не можуть братися до уваги.

Суд уже відмовляв ТОВ ФК «Укрфінстандарт» у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником.

Крім того, підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання відсутні по суті, а також відсутнє виконавче провадження, що виключає можливість заміни стягувача його правонаступником.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 адвоката Шпуганича В.П., який апеляцію не визнав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.06.2011 у справі № 2-19/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки звернено стягнення:

на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.09.2006 № 0, а саме: жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору від 20.09.2006 № 0 у сумі 1631328,05 грн, шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням ціни для продажу предмету іпотеки в межах виконавчого провадження;

на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29.09.2006 № 0, а саме: жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник мати ОСОБА_4 , для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі кредитного договору від 29.09.2006 № 00 у сумі 807798,49 грн, шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням ціни для продажу предмету іпотеки в межах виконавчого провадження (а.с. 134-139 т. 2).

Додатковим рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.02.2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1730,00 грн судових витрат (а.с. 83 т. 3).

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 04.07.2012 рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20.06.2011 було скасовано, у позові відмовлено (а.с. 118-120 т. 3).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2012 рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04.07.2012 скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд (а.с. 162-166 т. 3).

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22.07.2014 рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20.06.2011 залишено без змін (а.с. 75-78 т. 4).

Виконавчі листи у справі № 2-99/11 були видані Мукачівським міськрайонним судом 09.09.2014 зі строком пред`явлення їх до виконання до 22.07.2015 (а.с. 67-71 т. 5).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.10.2014 рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20.06.2011 і ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 22.07.2014 залишено без змін (а.с. 116-117 т. 4).

Постановами держвиконавця Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 19.04.2017 у виконавчих провадженнях № 52521845 і № 52523146 виконавчі листи, що були видані Мукачівським міськрайонним судом 09.09.2014 щодо боржників, відповідно, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , були повернуті стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» на підставі ст. 37 ч. 1 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження» (законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»)) із встановленням строку для повторного пред`явлення виконавчих документів до виконання до 19.04.2020 (а.с. 194, 195 т. 4). Доказів оскарження будь-ким указаних постанов держвиконавця в справі немає.

На підставі договору факторингу від 23.09.2019 № 143 АТ «УкрСиббанк» (Клієнт) відступило ТОВ ФК «Укрфінстандарт» (Фактору) право вимоги з ОСОБА_1 боргу за кредитними договорами: від 20.09.2006 №0 у сумі 390985,56 дол. США (еквівалент 9552790,57 грн) і від 29.09.2006 №00 у сумі 193526,04 дол. США (еквівалент 4728347,81 грн) (а.с. 125-130 т. 4). Договір факторингу був укладений у простій письмовій формі.

Умови договору факторингу передбачають, зокрема, що у разі наявності станом на дату укладення договору судових та/або виконавчих проваджень … Фактор … зобов`язаний подати … заяву про заміну сторони таких проваджень; … Фактор зобов`язаний розпочати дії щодо заміни сторони … не пізніше одного місяця після дати передачі Фактору процесуальних документів щодо них; якщо Фактор не направить документи до суду щодо заміни сторони, він несе ризики негативних наслідків за результатами розгляду спору/результатів виконавчого провадження; при цьому, Клієнт за окремим запитом Фактора зобов`язаний передати йому процесуальні документи, необхідні для такої заміни, якщо документи не передано відповідно до умов договору (п. 4.8.).

У силу положень ст. 202, ст. 512 ч. 1 п. 1, ст. 514, ст. 517 ч. 1 ЦК України та умов договору факторингу відбулася заміна кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів від 20.09.2006 № 0 і від 29.09.2006 № 00, з АТ «УкрСиббанк» на ТОВ ФК «Укрфінстандарт». Правомірність правочину презюмується, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України). Тож правонаступництво в цих зобов`язаннях відбулося встановленим порядком.

У разі набуття новим кредитором відповідних цивільних прав у порядку правонаступництва реалізувати ці права він може не в будь який спосіб, а в той, що передбачений законом та/або договором.

13.11.2019 до Мукачівського міськрайонного суду надійшла заява ТОВ ФК «Укрфінстандарт» про заміну внаслідок укладення 23.09.2019 договору факторингу № 143 сторони виконавчого провадження стягувача АТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ ФК «Укрфінстандарт» (а.с. 123-124 т. 4).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 27.11.2019 заяву було задоволено, було замінено сторону виконавчого провадження стягувача АТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ ФК «Укрфінстандарт» (а.с. 182-183 т. 4).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30.06.2020 ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 27.11.2019 скасовано, у задоволенні заяви ТОВ ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-19/11 відмовлено (а.с. 242-247 т. 4).

Цим судовим рішенням установлено, зокрема, що докази відступлення шляхом вчинення в нотаріальній формі правочину прав вимоги за іпотечними договорами від 20.09.2006 № 0 і від 29.09.2006 № 0, посвідченими приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за реєстровими номерами, відповідно, 5676 і 5861, та докази державної реєстрації такого відступлення прав, як це вимагається положеннями ст. 24 Закону України «Про іпотеку» та іншими нормами законодавства, відсутні.

23.09.2021 ТОВ ФК «Укрфінстандарт» знову звернулося до Мукачівського міськрайонного суду із заявою про заміну стягувача, а також поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цій цивільній справі (а.с. 1-7, 85 т. 5).

Докази відступлення в нотаріальній формі прав вимоги за іпотечними договорами від 20.09.2006 № 0 і від 29.09.2006 № 0, посвідченими приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за реєстровими номерами, відповідно, 5676 і 5861, та докази державної реєстрації такого відступлення прав до заяви ТОВ ФК «Укрфінстандарт» знову не були додані. Причини невиконання заявником вимог ст. 43 ч. 2 п.п. 2, 4, 7, ст. 83 ч.ч. 1, 2, 7 та інших норм ЦПК України щодо подання доказів не були наведені та обґрунтовані. Наявністю укладених в нотаріальній формі правочинів щодо відступлення прав за іпотечними договорами заявник свою позицію не обґрунтовував.

Натомість заява обґрунтовувалася іншими підставами, зокрема, неналежним виконанням працівником ТОВ ФК «Укрфінстандарт» трудових обов`язків, внаслідок чого був пропущений строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, а працівник був звільнений з роботи наказом від 07.07.2021 № 4-к (а.с. 71 т. 5 та ін.).

Закон України «Про виконавче провадження» (Закон № 606-XIV) на час ухвалення судом рішення (20.06.2011) і на час видачі стягувачу виконавчих листів (09.09.2014) передбачав, що:

строк для пред`явлення виданого судом виконавчого листа становить один рік за загальним правилом з наступного дня після набрання рішенням законної сили (ст. 22 ч. 1 п. 2, ч. 2 п. 1);

строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням його до виконання; після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється; час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ст. 23 ч. 1 п. 1, ч. 2);

у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з моменту закінчення дії відповідної заборони (ст. 23 ч. 3);

державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову (ст. 24 ч. 1).

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404-VIII), який передбачає строк для пред`явлення виданого судом виконавчого листа до виконання протягом трьох років з дня набрання рішенням законної сили (ст. 12 ч.ч. 1, 2), переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання пред`явленням цього документа до виконання (ст. 12 ч. 4 п. 1). Закон № 1404-VIII також передбачає, що:

у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ст. 12 ч. 5);

виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (ст. 4 ч. 4 п. 2);

виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (п. 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення»).

Таким чином, Законом установлено загальне правило про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням його до виконання, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня закінчення строку дії відповідної заборони. У цьому контексті значення має момент, з якого належить відраховувати перебіг строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією, Законами України та іншими нормативно-правовими актами (ст. 1 Закону № 1404-VIII).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником; ці положення застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ст. 442 ч.ч. 1, 5 ЦПК України. Відповідні положення містить і Закон № 1404-VIII (ст. 15 ч. 5).

Тож на час вирішення судами першої та апеляційної інстанцій заяви ТОВ ФК «Укрфінстандарт» закон передбачає можливість і порядок заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні його правонаступником, про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження за обставинами справи не йдеться.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відтак дії, рішення у відповідному процесі можуть мати місце лише за наявності власне процесу, за правилами такого процесу і не можуть вчинятися (прийматися) поза процесом та поза встановленими ним правилами. Саме у виконавчому провадженні сторона, зокрема, стягувач як учасник провадження, реалізує комплекс прав, передбачених ст. 19 Закону № 1404-VIII та іншими нормами законодавства. Заміна сторони у виконавчому провадженні не може бути проведена за відсутності відповідного провадження (за винятком спеціального випадку, передбаченого ст. 442 ч. 5 ЦПК України), що випливає, крім іншого, зі змісту норм ст.ст. 14, 15 Закону № 1404-VIII, ст. 442 ЦПК України.

Сам по собі перехід прав первісного кредитора до нового кредитора, якщо такий відбувся, не звільняє останнього від обов`язку дотримання відповідних правил, установлених для примусового виконання рішення суду, як не усуває відповідного обов`язку саме лиш твердження заявника, хоча й правильне по суті, про те, що чинне рішення суду не повинно залишатись невиконаним.

Докази наявності відкритого виконавчого провадження із примусового виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20.06.2011 у справі № 2-19/11 суду не надавалися.

Якщо стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, він має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 12 ч. 6 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено; заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 433 ч.ч. 1, 2 ЦПК України).

За приписами ЦПК України, обґрунтованість будь-якої заяви, за вирішенням якої особа звертається до суду, в тому числі, щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні, щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання повинна доводитись заявником, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета заяви, її вмотивування, здійснює обов`язок доказування обґрунтованості заяви та здійснює інші процесуальні права, виконує процесуальні обов`язки і повинен діяти добросовісно, не зловживаючи правами (ст.ст. 12, 13, 43, 44, 49, 76-81).

Так само на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами й стягувач у виконавчому провадженні (ст.ст. 12-16, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 19 Закону № 1404-VIII, вищенаведені та інші норми законодавства).

Діючи в цивільних і процесуальних відносинах вільно, на власний ризик і розсуд, новий кредитор ТОВ ФК «Укрфінстандарт» звернувся до суду із першою заявою про заміну стягувача у справі № 2-19/11 за відсутності на час звернення виконавчого провадження та за відсутності доказів набуття прав вимоги і державної реєстрації прав іпотекодержателя щодо майна, на яке рішенням суду було звернено стягнення. Із другою заявою про заміну стягувача, а також поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цій цивільній справі ТОВ ФК «Укрфінстандарт» звернулося до суду теж за відсутності відкритого виконавчого провадження та за відсутності доказів набуття і державної реєстрації прав вимоги за іпотечними договорами.

Відсутність у справі належних і допустимих доказів набуття відповідно до закону ТОВ ФК «Укрфінстандарт» прав вимоги (прав іпотекодержателя) за договорами іпотеки від 20.09.2006 № 0 і від 29.09.2006 № 0, посвідченими приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за реєстровими номерами, відповідно, 5676 і 5861, правильно встановлена судом першої інстанції, що є достатньою підставою для відмови в заміні сторони у процесуальних відносинах (стягувача у виконавчому провадженні) за відсутності доказів правонаступництва у відповідних матеріально-правових відносинах. Посилання заявника на порушення трудових обов`язків його працівником як на підставу для задоволення заяви в контексті встановленого не має в справі правового значення.

До апеляційної скарги ТОВ ФК «Укрфінстандарт» додало договори:

відступлення прав вимоги № 1 за договорами іпотеки до договору факторингу № 143 від 23.09.2019, укладений АТ «УкрСиббанк» і ТОВ ФК «Укрфінстандарт» 29.01.2020, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. за реєстровим № 52, за яким ТОВ ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги (стало новим іпотекодержателем) за договором іпотеки від 20.09.2006 № 0, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за реєстровим № 5676 (а.с. 132-135 т. 5);

відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 0, посвідченим 29 вересня 2006 року Герцускі-Торжаш В.Л., приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу за реєстровим № 5861, укладений АТ «УкрСиббанк» і ТОВ ФК «Укрфінстандарт» 24.12.2021, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. за реєстровим № 4724, відповідно до якого ТОВ ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги (стало новим іпотекодержателем) за договором іпотеки від 29.09.2006 № 0, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за реєстровим № 5861 (а.с. 136-137 т. 5).

Докази державної реєстрації відомостей про відступлення прав за вказаними іпотечними договорами не надавалися.

Підстав для врахування в порядку ст. 367 ч. 3 ЦПК України апеляційним судом зазначених документів як доказів у контексті апеляційної перевірки оскарженої ухвали суду першої інстанції немає. Стосовно договору, укладеного АТ «УкрСиббанк» і ТОВ ФК «Укрфінстандарт» 29.01.2020, відсутні будь-які докази поважності причин неподання його суду першої інстанції та, власне, і непосилання на нього в заяві, яка розглядалася цим судом. Стосовно договору, укладеного АТ «УкрСиббанк» і ТОВ ФК «Укрфінстандарт» 24.12.2021, то такий був укладений після звернення заявника до суду та вирішення судом першої інстанції заяви, обставина, що виникла після ухвалення судового рішення, не береться до уваги при оцінці законності судового рішення, об`єктивно ухваленого без урахування такої нової обставини.

Поза тим, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд вирішують справу виходячи з підстав, із яких була подана відповідна заява, апеляційний суд не приймає і не розглядає підстави заяви, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 13 ч. 1, ст. 367 ч.ч. 1, 6 ЦПК України).

За таких умов міркування апелянта про порушення судом першої інстанції його права на подання зазначених договорів як доказів безпідставні, а обґрунтування апеляційної скарги саме цими документами не впливає на висновок суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні заяви.

Окрім викладеного апеляційний суд зауважує таке.

За змістом положень ст.ст. 1-4, 107, 118, 122, 208, 223 та інших норм ЦПК України (у редакції, що була чинною на час звернення АКІБ «УкрСиббанк» до суду у справі № 2-19/11 та ухвалення судового рішення), яким регулюється порядок провадження в цивільних справах (цивільний процес), цивільне судочинство полягає в розгляді судом цивільних справ, розгляд справ покладається на суд першої інстанції, рух справи в суді розпочинається з моменту подання та реєстрації відповідної заяви і закінчується ухваленням остаточного судового рішення, після набрання яким законної сили правові підстави для провадження в справі перестають існувати. Аналогічно ці питання регулюються ЦПК України в редакції станом на час подання ТОВ ФК «Укрфінстандарт» заяви про заміну стягувача в справі та розгляду її судом (ст.ст. 1-4, 23, 184, 187, 258, 273 та ін.). Тож будь-які процесуальні дії в справі, провадження в якій закінчено, не ґрунтуються на законі, суперечать смислу цивільного процесу і як такі недопустимі.

Тим часом, ТОВ ФК «Укрфінстандарт» поставило вимогу про заміну стягувача саме в цивільній справі № 2-19/11. Тобто, заявник поставив недопустиме питання про процесуальне правонаступництво в порядку, передбаченому ЦПК України, в справі, рішення в якій набрало законної сили, провадження в якій закінчене і будь-які процесуальні дії в якій вчинятися, а процесуальні рішення прийматися не можуть. Товариство помилково ототожнило процесуальні правовідносини в порядку ЦПК України під час розгляду цивільної справи та правовідносини, пов`язані з виконанням судового рішення, що вказує на неправильне одночасне застосування закону, який регулює різні правовідносини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17 висловив правову позицію, відповідно до якої (беручи до уваги норми ГПК України):

процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами;

процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником);

процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні;

відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник; у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником;

отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження; водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження;

відповідно до ст. 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу; тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу;

відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження;

відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію; строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем; будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом;

стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі; зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу … без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»);

тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання;

заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку; такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права;

Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду стосовно того, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

У подальшому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 у справі № 34/425 підтвердила вказану вище правову позицію, відступила від правових позицій, які раніше були сформульовані в ряді справ щодо вказаного питання, і додатково конкретизувала, що:

унаслідок заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках; зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій; втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається;

у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження; після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу; у такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу;

натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України; у такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою; єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині 5 статті 334 ГПК України;

як судовий процес, так і виконавче провадження на час розгляду заяви відсутні, а строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився; зазначені обставини виключали можливість заміни стягувача правонаступником на підставі частин 1, 5 статті 334 ГПК України;

заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю; отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється;

разом з тим особа може бути замінена судом у порядку процесуального правонаступництва за статтею 52 ГПК України на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її правопопередника щодо майна чи активів (немайнових прав), набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва;

у постанові від 15.09.2021 у справі № 727/9430/13-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду погодився з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для заміни стягувача у справі, зважаючи на те, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню, а на момент подання заяви про заміну стягувача у 2021 році судове рішення від 15.04.2014 не було виконано; разом з тим касаційний суд не погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою;

отже, вбачається невідповідність висновків Касаційного цивільного суду у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником правовій позиції Великої Палати Верховного Суду в постановах від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 та від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14; з огляду на таке Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 15.09.2021 у справі № 727/9430/13-ц.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для заміни стягувача в цивільній справі та вирішивши заяву з наведених у ній підстав, у межах вимог і на підставі наданих заявником доказів правильно по суті відмовив у цьому, чого доводи апеляції не спростовують. Відмова в заміні стягувача тягне і відмову в похідній вимозі про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Вирішення поставлених ТОВ ФК «Укрфінстандарт» питань передбачає врахування обставин щодо руху як цивільної справи, виданих у ній виконавчих документів, так і виконавчих проваджень, врахування вимог закону, якими регулюються порядок виконання судових рішень, відповідні процесуальні строки тощо.

Відтак та підставі ст. 375 ЦПК України апеляцію заявника ТОВ ФК «Укрфінстандарт» слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 3 листопада 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 19 серпня 2022 року.

Судді