Провадження № 2/161/907/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Крупінської С.С.

при секретарі Лесько Б.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації.

В обґрунтування позову посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та приватним підприємством «Ковель-Будпостач» укладено електронний договір добровільного страхування №DNH0MA-19AE0DS від 12.10.2018 р., предметом якого є страхування автомобіля марки «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_1 .

07.12.2019 р. в Луцьку відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «MERSEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Згідно з постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2019 р. у справі №161/20634/19, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вищевказаного ДТП.

09.12.2019 р. до позивача звернувся потерпілий ОСОБА_2 з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо - транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору.

Відповідно до звіту №1287 від 03.01.2020 року складеного ТОВ «СЗУ Україна» розмір відновлювального ремонту та матеріального збитку з урахуванням зносу становить 285617,96 грн. Згідно рахунку ТОВ «Автоконцепт»№АК00043339 від 28.12.2019 р. актів виконаних робіт №КН000000075 від 29.04.2020 року та №КН000000076 від 30.04.2020 року вартість ремонту склала 285383,46 грн.

Як вбачається зі страхового акту 00330960 від 17.02.2020 р., позивачем виплачено страхове відшкодування на підставі договору у розмірі 275887,67 грн. згідно платіжного доручення №136834 та сплачено кошти на рахунок СТО що підтверджується платіжним дорученням № 129156 у розмірі 206302,42 грн.

Страхове відшкодування становить суму завданих страхувальником збитків за мінусом франшизи (договором передбачено франшизу 1% від страхової суми але не менше 100 євро, що дорівнює 9495,79 грн.

Позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору.

Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить траво вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки

Позивач стверджує що до нього перейшло право зворотної вимоги суброгації до ОСОБА_1 , як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків та його страховика ОСЦПВ у межах страхової суми (ліміту) із вирахуванням франшизи на суму ( виплачене відшкодування позивачем 275887,67 грн-зобов`язання за полісом 130000,00 грн = 145887,67 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Ю.УС.АЙ» за полісом АО/2403664 (страхова сума по майну 130000,00 грн. франшиза 0 грн), на сьогодні ТДВ «СК «Ю.УС.АЙ» взяті зобов`язання в межах страхової суми 130000,00 грн. не виконав.

На момент подачі позову сума боргу компенсована не була.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 145887,67 грн. та судовий збір в розмірі 2 188,32 грн.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено до слухання.

04.11.2020 року на адресу суду відповідачем було надіслано відзив в якому він не визнає та заперечує щодо розміру відновлювального ремонту та матеріального збитку з урахуванням зносу. Зазначає, що огляд транспортного засобу здійснювався без його повідомлення. Аварійний комісар не викликав його для огляду пошкодженого автомобіля, а тому відповідач ставить під сумнів перелік виявлених пошкоджень та звіт про оцінку, вважає висновок експерта неналежним доказом. В рахунку фактурі вартість деталей завищена в порівнянні з актами виконаних робіт, за підрахунками ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту є завищеною на 64598,00 грн. Відповідач був позбавлений можливості на етапі визначення розміру збитків належно захистити свої права та інтереси, тому ним було подано клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи так як документи подані представником позивача про стягнення страхового відшкодування, містять істотні розбіжності щодо переліку деталей, які фактично замінювались, вартості деталей, заміна яких здійснена, а також необхідності заміни ряду деталей, зокрема фари правої, про заміну якої в акті огляду аварійний комісар не ставить, заміни захисту двигуна, так як в переліку пошкоджених дана деталь відсутня. Зміст поданих позивачем документів, а саме звіту, рахунку фактури, актів виконаних робіт між собою відрізняється, хоча підсумкова сума по даних документах є майже однаковою, що свідчить про необ`єктивність та коригування вартості відновлювальних робіт вручну (про це свідчить зокрема безпідставне включення в акт виконаних робіт від 30.04.2020 року робіт по заміні другого крила, на суму 13081,00 грн. без ПДВ, які не проводились, так як здійснювався ремонт даного крила, що також відображено в зазначеному акті). В зв`язку з цим відповідач вважає, що вартість відновлювального ремонту є необґрунтованою та завищеною, позов визнає частково в розмірі 60355,16. Просить судові витрати по справі, включаючи сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2188,32 гривень, сплачену відповідачем вартість експертизи в розмірі 7722 грн. 45 коп. покласти на сторони пропорційно задоволених вимог.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року здійснено перехід до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

27.01.2021 року на адресу суду зі сторони представника позивача надійшло пояснення та заперечення щодо призначення експертизи.

29.01.2021 року надійшло доповнення до відзиву в якому відповідач не погоджуючись із визначеним характером пошкоджень транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 просить приєднати до матеріалів справи фотокартки транспортних засобів «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 та «MERSEDES-BENZ» зроблених на місці ДТП та з яких видно характер ушкоджень автомобілів.

08.02.2021 року Ухвалою Луцького міськрайонного суду призначено автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставили питання: 1. Який розмір матеріального збитку завдано власнику транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 (його вузлів та агрегатів) внаслідок його пошкодження в ДТП, що трапилося 07.12.2019 року, станом на момент ДТП з врахуванням вартості деталей зазначених офіційним дилером ТОВ «Автоконцепт», на час проведення експертизи провадження по справі зупинити.

21.05.2021 року на адресу суду надійшло повідомлення з експертної установи про не можливість надання висновку в зв`язку з відсутністю у експерта матеріалів необхідних для проведення необхідних досліджень та надання висновку.

25.05.2021 року Ухвалою Луцького міськрайонного суду було поновлено провадження по справі та призначено до розгляд.

14.06.2021 року у зв`язку із призначенням судової авто-товарознавчої експертизисудом було надіслано повідомлення на адресу ПАТ «Страхова компанія Уніка» про витребування кольорових фотознімків автомобіля марки Toyota Camry (Тойота Камри), які зазначені в акті огляду транспортного засобу від 16.12.2019р.

05.07.2021 року на виконання ухвали суду ПАТ «Страхова компанія Уніка» надала цифровий варіант фотознімок пошкодженого автомобіля під час його огляду оцінювачем та долучених до звіту №1287.

09.07.2021 року на час проведення автотоварознавчої експертизи було зупинено провадження по справі.

10.01.2022 року Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області було поновлено провадження по справі за позовом ПАТ «СК Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди з вимогою відповідача, направлено висновок експерта автотоварознавчої експертизи №8688.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та приватним підприємством «Ковель-Будпостач» укладено електронний договір добровільного страхування №DNH0MA-19AE0DS від 12.10.2018 р., предметом якого є страхування автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 11-16).

07.12.2019 р. в Луцьку відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «MERSEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Згідно з постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2019 р. у справі №161/20634/19, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом вищевказаного ДТП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

09.12.2019 р. до позивача звернувся потерпілий ОСОБА_2 з заявою про страхове відшклодування в зв`язку з дорожньо - транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору.

16.12.2019 р. був оглянутий пошкоджений транспортний засіб та складено відповідний акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно рахунку ТОВ «Автоконцепт»№АК00043339 від 28.12.2019 р. актів виконаних робіт №КН000000075 від 29.04.2020 року та №КН000000076 від 30.04.2020 року вартість ремонту склала 285383,46 грн) (а.с. 27-33)

Як вбачається зі страхового акту №00330960 від 17.02.2020 р., позивачем виплачено страхове відшкодування на підставі договору у розмірі 275 887,67 грн. на підставі платіжного доручення № 136834 від 18.02.2020 р. та сплачено кошти на рахунок ТОВ «Автоконцепт» (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених устатті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

За таких обставин, коли винуватцем ДТП згідно з постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2019 року є відповідач, то на останнього покладено відповідальність за завдані збитки.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілому особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог є стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» шкоди в розмірі 145887,67 грн.

Оскільки представник відповідача адвокат Щербюк О.Ю. не погодився із вказаним звітом за його клопотанням було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Зокрема, у матеріалах справи міститься висновок експерта судової автотоварознавчої експертизи № 8688 автомобіля «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , яка виконана на виконання Луцького міськрпайонного суду Волинської області від 14.06.2022 року.. Виконання експертизи проведено судовим експертом Кшановським Сергієм, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта другого класу- авто товарознавця за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин ї механізму дорожньо-транспортної події», внесений до Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України (кваліфікаційне свідоцтво № 326-21/Д) та 12.2 «Визначення вартості транспортного засобу», внесений до Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України кваліфікаційне свідоцтво № 327-21/Д) стаж експертної роботи з 2003 року.

Для дослідження 09.07.2021 року надано матеріали цивільної справи 161/15228/20, оригінали фотознімків на диску, в кількості 81 штук.

Згідно вказаного висновку експерта №8688 від 22.12.2021 року розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 (його вузлів та агрегатів) внаслідок його пошкодження в ДТП, що трапилося 07.12.2019 року, станом на момент ДТП з врахуванням вартості оригінальних деталей, які постачає виробник до своєї сервісної мережі пунктів технічного обслуговування, виходячи з наданих судом матеріалів, складає 238 811,79 (двісті тридцять вісім тисяч вісімсот одинадцять) гривень 79 копійок.

Вартість матеріального збитку (ст.13,14 висновку) судовим експертом визначена за формулою

У=Ср + См+Сс(1-Ез) +ВТВ,

Де:

Ср вартість ремонтно відновлювальних робіт, що становить 12672,00 грн.

См вартість необхідних для ремонту матеріалів, що становить 9001,94 грн.

Сс вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, що становить 178177,01 грн.,

Ез коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, що рівний нулю.

ВТВ величина втрати товарної вартості ТЗ, що становить 38960,84 грн.

Суд звертає увагу, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем не включалась в розрахунок величина втрати товарного вигляду (стор 4) звіту №1287 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.

Не включення і відповідно не відшкодування позивачем ВТП зумовлено умовами страхування. Так відповідно до п.3.6.4. умов страхування до електронного договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №DNH0MA-19AE0DS від 14.11.2019 року не включається в розрахунок збитку відновлення втрачених експлуатаційних якостей, товарного виду ТЗ. Також відповідно до п.4.4. умов страхування Позивачем (страховою компанією) не відшкодовуються збитки, які полягають у втраті експлуатаційних якостей та товарної вартості ТЗ.

Таким чином загальна вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту), яке підлягало б страховому відшкодуванню, без ВТВ становитиме:

12672,00 грн + 9001,94 + 178177,01 = 199850,95 грн.

З врахуванням викладеного вище шкода, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 становить: 199850,95 грн. 9495,79 грн. (франшиза) 130 000,00 (зобов`язання за полісом ОСЦПВВНТЗ) = 60355,16 (шістдесят тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 16 копійок.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, про стягнення шкоди з відповідача у розмірі 145887 грн. 67 коп. не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають до часткового задоволенню та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача сплачену позивачем суму страхового відшкодування у розмірі 60355,16 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2188 грн. 32 коп.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1283 грн..

Відповідачем оплачено вартість експертизи в розмірі 7722 грн. 45 коп. Необхідність проведення експертизи надання доказу щодо суми відшкодування. Суд поклав в основу висновок даного експерта, а тому витрати за її проведення слід покласти на сторін порівну по 3861,23 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 29, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.15, 16, 22, 1166, 1187-1188, 1192 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму страхового відшкодування у розмірі 60355 (шісдесят тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»» 1283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) грн. судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в користь ОСОБА_1 витрати в сумі 3 861 ( три тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 23 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.08.2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська