ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року

м. Черкаси

справа № 697/312/21 провадження № 22-ц/821/1007/22 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретар: Ярошенко Б.М.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

представник скаржника адвокат Бовшик Микола Юрійович

суб`єкт оскарження: Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

заінтересована особа: Міністерство юстиції України

розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенської Любові Олександрівни, заінтересована особа: Міністерство юстиції України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору, визнання недійсним кредитного договору із застосуванням наслідків недійсності прочину, визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором, стягнення зайво сплачених коштів за кредитним договором.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення та длії державного виконавця, скасування постанови про закриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначено, що 04 листопада 2021 року Канівським міськраойнним судом Черкаської області видано виконавчий лист по справі № 697/312/21 від 07 жовтня 2021 року про стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 5 266 грн. 20 коп.

08 листопада 2021 року ОСОБА_1 направлено на адресу Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заяву про примусове виконання рішення та виконавчий лист № 697/312/21 від 07 жовтня 2021 року.

З огляду на заяву про примусове виконання рішення вбачається, що скаржником зазначено реквізити для перерахування стягнутих за виконавчим документом коштів, а саме: реквізити відділу ДВС з призначенням платежу аліменти на утримання дітей, виконавче провадження № 65702708, отримувач ОСОБА_2 , платник ОСОБА_1 . Також, зі змісту заяви вбачається, що скаржник звернув увагу начальника суб`єкта оскарження на відсутність відкритих рахунків в АТ «Ідея Банк» у останнього.

08 листопада 2021 року через пошукову систему автоматизованої системи виконавчого провадження ОСОБА_1 довідався про відкриття виконавчого провадження. В порушення ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 4 постанови про відкриття виконавчого провадження № 67535341 від 18 листопада 2021 року постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу скаржника не направлялася.

У грудні 2021 року в телефонному режимі ОСОБА_1 дізнався, що державним виконавцем за даним виконавчим провадженням є ОСОБА_3 , яка повідомила, що скаржнику потрібно надати державному виконавцю реквізити банківського рахунку належні саме стягувачеві, а саме виконавче провадження, в разі відсутності оскарження боржником виконавчого документа до суду буде примусово виконане до кінця грудня 2021 року.

08 грудня 20231 року на адресу суб`єкта оскарження скаржником направлено заяву з зазначенням банківських реквізитів.

25 грудня через пошукову систему автоматизованої системи виконавчого провадження ОСОБА_1 довідався, що виконавче провадження завершено.

Державний виконавець Грабовенська Л.О. в телефонному режимі повідомила ОСОБА_1 , що виконавче провадження завершено на підставі меморіального ордеру наданого АТ «Ідея Банк» про добровільне виконання судового рішення.

З огляду на меморіальний ордер № 9100896 від 25 жовтня 2021 року вбачається наступне: платник ОСОБА_1 , кредит № Z02.19743.0050730; отримувач ОСОБА_1 ; банк платника АТ «Ідея Банк» (м. Львів); банк отримувача АТ «Ідея Банк» (м. Львів); призначення платежу «повернення коштів згідно рішення суду від 07 жовтня 2021 року».

ОСОБА_4 зазначив, що з кредитного рахунку, відкриття якого з боржником не погоджувалося, на підставі кредитного договору, який з боржником не укладався, надав боржникові доручення списати кошти в сумі 5 266 грн. 20 коп. з одного рахунку скаржника, перерахувавши кошти в сумі 5 266 грн. 20 коп на інший рахунок скаржника.

З огляду на постанову про закінчення виконавчого провадження від 15 грудня 2021 року вбачається, що підставою для завершення виконавчих дій є виконання боржником виконавчого документу до відкриття виконавчого провадження за меморіальним ордером № 9100896 від 25 жовтня 2021 року.

Вважаючи незаконною та такою, що підлягає скасуванню постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенської Л.О. від 15 грудня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 67535341.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що що рішення суду, на підставі якого здійснювалось виконавче провадження № 67535341 фактично не виконане, оскільки кошти на рахунок стягувача, зазначений у заяві про відкриття виконавчого провадження не перераховані. До того ж, кошти первісно мали перераховуватись на відповідний рахунок органу ДВС, як визначено положеннями ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, жодних належних та допустимих докзів про направлення ОСОБА_1 та отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження або про його закінчення суб`єктом оскарження до суду не надано.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенської Л.О. від 15 грудня 2021 року щодо закінчення виконавчого провадження № 67535341 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду, Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) оскаржив її в уустановленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2022 року як незаконну та прийняти нову постанову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скрага мотивована тим, що під час розгляду скарги суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки боржником до відкриття виконавчого провадження було виконано вимоги виконавчого документу та надано державному виконавцю відповідні підтверджуючі документи, то у виконавця не було підстав для проведення подальших виконавчих дій, а тому керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Заява про приєднання до апеляційної скарги

До початку розгляду апеляційної скарги по суті від АТ «Ідея банк» надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги в якій зазначено, що оскаржуване рішення (постанова) Головного державного виконавця галицького ВДВС Грабовенської Л.О. було прийняте відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця. Банк вважає, що право скаржника ніяким чином не було порушене, тому доводи апеляційної скарги про неправомірність ухвали суду є обґрунтованими і така ухвала підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними.

В матеріалах справи наявна заява скаржника від 08 грудня 2021 року з повідомленням про банківські реквізити необхідні для зарахування стягнутих коштів за виконавчим провадженням № 67535341. Дана обставина сторонами не спростована.

Крім того, ключовим завданням органу державної виконавчої служби є стягнення коштів на власний рахунок, що в подальшому не перешкоджає вирішити питання зі стягувачем щодо способу отримання стягнутих коштів останнім, в тому числі і шляхом грошового переказу.

В матеріралах справи відсутні докази стягнення з боржника коштів у розмірі визначеному виконавчим документом на користь скаржника.

Тому винсовок суду про задоволення скарги ОСОБА_1 є правильним і підстав для його зміни чи скасування немає.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та мотиви ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановив наступні обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що в лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувя до суду з позовом до АТ «Ідея банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору, визнання кредитного договору недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину, визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором, стягнення зайво сплачених коштів за кредитним договором.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року скасовано рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 тарвня 2021 року в чтасині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними п. 1.4, п. 6.1 щодо плати за обслуговування кредитного договору та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано недійсним п. 1.4 та п. 6.1 в частині плати за обслуговування кредитного договору № Z02.19743.005073021 від 28 березня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором.

Стягнуто з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 5 266 грн. 20 коп., що були сплачені та зараховані банком на виконання недійсного п. 1.4 та п. 6.1 договору щодо обслуговування кредиту банком.

В решті рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2021 року залишено без змін.

20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа (а.с. 112 Т.2).

04 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримано виконавчий лист, про що на заяві міститься його підпис із зазначенням дати отримання виконавчого листа (а.а. 112 Т. 2).

08 листопада 2021 року скаржником направлено на адресу Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заяву про примусове виконання рішення та виконавчий лист № 697/312/21 від 07 жовтня 2021 року (а.с. 184-185, 189, 190 Т.2).

18 листопада 2021 року головним державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенською Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 67535341) на підставі виконавчого листа № 697/312/21, виданого Канівським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 5 266 грн. 20 коп. (а.с. 182-183 Т.2).

18 листопада 2021 року головним державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенською Л.О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 180-181 Т.2).

18 листопада 2021 року головним державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенською Л.О. винесено постанову про стягнення виконавчого збору (а.с. 177 Т.2).

18 листопада 2021 року головним державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенською Л.О. винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів 6 061 грн. 82 коп. (а.с. 174-175 Т.2).

15 грудня 2021 року головним державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенською Л.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 67535341). Підставою винесення вказаної постанови є те, що боржником виконавчий документ виконано до відкриття виконавчого провадження, про що надано меморіальний ордер № 9100896 від 25 жовтня 2021 року (а.с. 165-166, 170 Т.2).

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 зазначив, що державним виконавцем Грабовенською Л.О. не вчинено жодних дій для перевірки достовірностей відомостей меморіального ордеру № 9100896 від 25 жовтня 2021 року, перевірки факту отримання скаржником коштів на підставі виконавчого документа.

Перевіряючи доводи скарги, суд першої інстанції врахував, що порядок виконання судових рішень та повноважень виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягатимуть примусовому виконанню.

Ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені порядок та підстави оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. За результатами розгляду скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особа органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Стаття 451 ЦПК України визначає, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правом на звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення мають сторони виконавчого провадження у разі порушення таким рішеннями, діями чи бездіяльністю їхніх особистих прав.

Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, із змісту наведених вище положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом першої інстанції достовірно встановлено і дану обсатвину сторони не заперечили, що ОСОБА_1 08 листопада 2021 року звернувся до Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про відкриття виконавчого провадження. Дану заяву отримано відділом виконавчої служби 16 листопада 2021 року.

Зі змісту заяви вбачається, що скаржник просив стягнути кошти та перерахувати їх за реквізитами: Державна казначейська служба України, відділ ДВС; ; МФО 820172; рахунок:0700599; призначення платежу: аліменти на утримання дітей, виконавче провадження № 65702708, отрмувач ОСОБА_2 , платник ОСОБА_1 .

Крім цього, у заяві зазначив, що стягував не має відкритих рахунків в АТ «Ідея Банк». Відтак, зазначення боржником про сплату коштів на виконання рішення суду на будь-який інший рахунок, відмінний від вказаного в заяві про примусове виконання не буде свідченням добровільного виконання рішення суду боржником.

Як вбачається з меморіального ордеру АТ «Ідея Банк» № 9100896 від 25 жовтня 2021 року боржником виплачені кошти в сумі 5 266 грн. 20 коп. на наступні реквізити: платник ОСОБА_5 , кредит № Z02.19743.0050730; отримувач ОСОБА_1 ; банк платника АТ «Ідея Банк» (м. Львів); банк отримувача «Ідея Банк» (м. Львів); призначення платежу «повернення коштів згідно рішення апеляційного суду від 07 жовтня 2021, тобто рахунки відмінні від зазначених ОСОБА_1 в заяві про відкриття виконавчого провадження (а.с. 185 Т.2). Крім того, суд першої інстанції правильно встановив, що боржником списано кошти з одного рахунку скаржника, перерахувавши їх на інший рахунок скаржника, оскільки як платником так і отримувачем коштів є ОСОБА_1 .

На підставі цього, 15 грудня 2021 року головним державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенською Л.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішень, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення встановлений статтею 63 ЗУ «Про виокначе провадження». Частинами 1, 2 цієї статті визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження», перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

З аналізу вищезазначених норм Закону, державний виконавець зобов`язаний у строки, визначені Законом, здійснити перевірку виконання боржником рішення суду та в разі його невиконання, встановити за яких причин рішення суду не виконане. У випадку невиконання рішення суду боржником без поважних причин, державний виконавець постановою притягує боржника до відповідальності із встановленням строку виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 1, 3 чатсини третьої статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Державний виконавець не надав підтверджень того, що він перевірив інформацію про зарахування грошових коштів на рахунок стягувача за виконавчим документом, за яким відкрите виконавче провадження № 67535341.

З матеріалів справи встановлено, що державний виконавець, не пересвідчившись у дійсному виконанні рішення суду боржником, передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки з наданих банком документів беззаперечно не встановлено факт перерахування коштів на зазначений в заяві про відкриття виконавчого провадження рахунок стягувача.

Меморіальним ордером лише підтверджено списання коштів з одного рахунку на інший рахунок стягувача в межах виконання умов кредитного договору, тобто проведений перерозподіл коштів щодо платежів за умовами кредитного договору № Z02.19743.0050730.

Дана обставина не свідчить про виконання рішення суду, крім того ОСОБА_1 вказував на таку обставину під час надання рахунку під час подачі заяви про відкриття виконавчого провадження та зазначав, що сплата коштів на будь-який інший рахунок, відмінний від вказаного в заяві про примусове виконання рішення суду не буде свідченням добровільного виконання рішення суду.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, висновок районного суду про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню є правильним.

В доводах апеляційної скарги Галицький відділ ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) лише зазначив, що дії державного виконавця є правильними, оскільки виконавче провадження закінчене в зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Одгнак, такі доводи не є підставою для зміни чи скасування ухвали суду, оскільки під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції були підтверджені мотиви, з яких виходив районний суд щодо передчасності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження без здійснення визначених Законом дій виконавця щодо перевірки дійсності зарахування коштів на рахунок стягувача, який ним був вказаний у заяві про відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Надаючи оцінку доводам представника Міністерства юстиції України про пропуск строку скаржником для звернення до суду зі скаргою, суд першої інстанції в мотивувальній частині правильно зазначив, що ОСОБА_1 пропустив строк на звернення до суду зі скаргою з поважних причин.

Дана обставина підтверджується тим, що матеріали справи не містять жодних та допустимих доказів того, що скаржнику направлялися та ним отримувалися постанови про відкриття та закінчення виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Так як матеріли справи не містять достовірних даних про оримання ОСОБА_1 вищезазначених постанов державного виконавця, а про своє порушене право він дізнався лише по фотокопіям виконавчого провадження, які були направлені йому за допомогою месенджера Вайбер, тому висновок суду, приведений в мотивувальній чатсині про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою є правильним.

В резолютивній частині суд не вказав про поновлення ОСОБА_1 строку на звернення до суду зі скаргою, однак правильність висновків суду це не спростовує, оскільки суд навів обґрунтовані доводи свого висновку в мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наслідком апеляційного перегляду не встановлено порушень норм закону судом першої інстанції, а доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і зводяться лише до того, що виконавець отримав від боржника платіжні документи про погашення боргу.

Тому, підстав для скасування ухвали районного суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 червня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенської Любові Олександрівни, заінтересована особа: Міністерство юстиції України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору, визнання недійсним кредитного договору із застосуванням наслідків недійсності прочину, визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором, стягнення зайво сплачених коштів за кредитним договором залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 01 вересня 2022 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко