Справа № 128/1467/22
УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., отримавши заяву Комунального підприємства «Турбота» Стрижавської селищної ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИЛА:

КП «Турбота» Стрижавської селишної ради звернулося до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у загальній сумі 10121 грн. 21 коп. за період з липня 2019 року по червень 2022 року.

Вивчивши заяву , оглянувши додані до неї документи, суд прийшов до такого висновку.

Зі змісту заяви, судом убачається, що 01.03.2013 між стягувачам КП «Турбота» Стрижавської селищної ради та боржником ОСОБА_1 був укладений договір про надання житлово-комунальних послуг №1740.

Також у заяві зазначено, що в період з липня 2019 року по червень 2022 року у боржника ОСОБА_1 виникла заборгованість у загальному розмірі 10121 грн. 21 коп., яку останній не сплатив, що змусило заявника звернутися до суду з даною заявою.

До вказаної заяви заявником додані: договір про надання житлово-комунальних послуг № 1740 від 01.03.2013 , а також вибірка по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з липня 2019 по червень 2022 про наявність станом на червень 2022 за ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 10121 грн. 21 коп.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, з поданої заявником заяви, судом установлено, що заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на його користь заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в зальному розмірі -10121 грн. 21 коп. за період з липня 2019 по червень 2022, однак заявником до стягнення заявлений розмір вищевказаної суми заборгованості розрахований за період, який перевищує три роки, що передують зверненню до суду, що підтверджено самим же заявником відомостями вказаними у вибірки по особовому рахунку боржника. Так, у вибірки зазначено, що щомісячний платіж боржника за червень 2019 року нарахований в сумі 193,95 грн., в свою чергу, розмір загальної заборгованості боржника за червень 2019 вказаний ( вхідне сальдо: 310,2 грн.+85,79 грн.+684,47 грн.+174,25 грн.=1254,71 грн.) в загпльній сумі -1254,71 грн., і саме цю суму ОСОБА_1 сплатив заявнику ще в липні 2019 року.

Пунктом сьомим частини першої статті 168 ЦПК України передбачено, що при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті.

Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності).

Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності цивільного судочинства (ст. 11, 19 ЦПК України).

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених в п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Отже, суд приходить до висновку, що КП «Турбота» Стрижавської селишної ради слід відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки стягувачем заявлено до стягнення суму заборгованості , що виникла за межами трирічного строку позовної давності, водночас , переривання строку позовної давності у порядку, передбаченому ст. 264 ЦК України, повинно бути досліджено судом у позовному, а не наказному провадженні.

Керуючись ч. 2 ст. 164, п. 5 ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Комунальному підприємству «Турбота» Стрижавської селищної ради у видачі судового наказу за його заявою з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в загальному розмірі 10121, 21 грн. за період з липня 2019 року по червень 2022 року.

Роз`яснити заявнику, що :

- відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку;

- внесена сума судового збору заявнику поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: Олена САЄНКО