Справа № 504/2072/22
Провадження № 2/496/1457/22
У Х В А Л А

31 серпня 2022 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комінтернівського районного суду Одеської області в особі голови суду Вінської Наталії Всеволодівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог по справі Управління державної казначейської служби України у Лиманському районі Одеської області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.08.2022 року визначено підсудність справи за позовом ОСОБА_1 до Комінтернівського районного суду Одеської області в особі голови суду Вінської Наталії Всеволодівни про відшкодування моральної шкоди та направлено до Біляївського районного суду Одеської області.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2022 року, цивільну справу № 504/2072/22, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Горяєву І.М.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Позивачем до позовної заяви додано клопотання про відстрочення судового збору за подання до суду вказаного позову.

Національне законодавство передбачило процедуру, яка дозволяє реалізувати особам право на доступ до правосуддя, навіть за умови відсутності у них фінансової можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за визначеним переліком умов.

Аналогічні правила встановлені і приписами ст. 136 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд також може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на зазначених вище підставах

Окрім того, згідно роз`яснень, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Скрутне матеріальне становище - це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

На підтвердження доводів щодо незадовільного майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Проте, до клопотання позивачами не долучено належних та достатніх доказів на підтвердження того, що розмір судового збору за подання даного позову перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік (2021 рік).

Саме ж клопотання про відстрочення сплати судового збору не може слугувати доказом про скрутний майновий стан позивача, а тому відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання, відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити збори цивільним судам у зв`язку з порушенням справ, вирішити які просять заявники, не може вважатися обмеженням права на звернення до суду, тобто такою, що сама по собі несумісна з гарантіями п. 1 ст. 6 Конвенції. Суд наголосив на тому, що це положення не дає підстав для висновку про беззастережність права на безоплатність провадження у цивільній справі.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач не позбавлений права звернутись з повторним клопотанням щодо відстрочки, розстрочки сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, до якого долучити відповідні докази.

Крім того, на виконання вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В позовній заяві позивач просить відшкодувати моральну шкоду за вчинену відповідачем протиправну бездіяльність, однак позивачем не вказано розміру моральної шкоди, яку просить стягнути з відповідача.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо. Від змісту позовної заяви залежать позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги в частині зазначення розміру моральної шкоди, що піддягає стягненню з відповідача та на підставі чого можливо буде визначити повну ціну позову та правильно розрахувати суму судового збору до сплати.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху і надає позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві час для усунення виявлених недоліків.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 175, 176, 185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комінтернівського районного суду Одеської області в особі голови суду Вінської Наталії Всеволодівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог по справі Управління державної казначейської служби України у Лиманському районі Одеської області про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Горяєв