П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року

м. Рівне

Справа № 562/2710/21

Провадження № 22-ц/4815/858/22

Головуючий у Здолбунівському районному суді

Рівненської області: суддя Мичка І.М.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

(вступна і резолютивна частини)

о 12 год. 35 хв. 09 лютого 2022 року

у м. Здолбунів Рівненської області

Повний текст рішення складено: 14 лютого 2022 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Здолбунівська міська рада Рівненської області;

за участі: позивача і представника відповідача Степанець Мар`яни Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Здолбунівської міської ради Рівненської області на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на земельну частку (пай). Мотивуючи вимоги, вказувалося, що з 01 лютого 1968 року по 01 липня 1991 року вона працювала в дитячому садочку "Сонечко" колгоспу ім. Шевченка у с. Копитків Здолбунівського району Рівненської області. 01 липня 1991 року даний дошкільний заклад було передано в підпорядкування Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. При цьому з членів колгоспу її не було виключено.

У червні 2019 року вона дізналася, що має право на земельну частку (пай) як член колгоспу ім. Шевченка. Сертифікат на право на земельну частку (пай) Колективним сільськогосподарським підприємством ім. Шевченка (далі КСП ім. Шевченка) їй не видавався, а в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай) включено не було.

Вважала, що її необґрунтовано не включено до зазначеного списку, оскільки відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" №720/95 від 08 серпня 1995 року і на тій підставі, що на час отримання КСП ім. Шевченка державного акту на право колективної власності на землю та складання списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), вона була членом КСП ім. Шевченка.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка на території колишньої Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області в розмірі 2, 90 умовних кадастрових гектарів.

У поданій апеляційній скарзі відповідач вважає оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права, а тому просить його скасувати повністю.

Обґрунтовуючи її, зазначалося про неврахування судом того, що державний акт на право колективної власності на землю серії РВ №00007 був виданий КСП ім. Шевченка 10 травня 1996 року. При цьому доказів про те, що позивач станом на дату видачі державного акту була членом колгоспу ім. Шевченка, нею надано не було, а матеріали справи їх не містять.

Щодо дій підприємства про невключення ОСОБА_1 до списку громадян членів КСП ім. Шевченка, які мають право на земельний пай, то вони позивачем не оспорювалися. Тому питання стосовно видачі правовстановлювальних документів ОСОБА_1 не вирішувалося, тобто підстави для визнання за нею права власності на земельну частку (пай) відсутні. Також вона не була включена до списку осіб на отримання земельної частки (паю) КСП ім. Шевченка і на час передачі 04 грудня 1995 року в колективну власність землі на користь підприємства. Не видавався позивачу і сертифікат про право на земельну частку (пай) як члену колгоспу.

Вважає, що неправильне застосування судом норм матеріального права полягало у застосуванні при вирішенні спірних відносин п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року №720/95, ст.ст. 22, 23 ЗК України в редакції 1993 року, роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ".

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Як з`ясовано судом, ОСОБА_1 працювала на різних посадах у дитячому садочку "Сонечко", що підтверджується змістом трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 . За час із 01 лютого 1968 року по 01 липня 1991 року зазначений дошкільний заклад було підпорядковано колгоспу ім. Шевченка Здолбунівського району Рівненської області.

Відповідно до рішення, зафіксованого у протоколі №8 від 13 серпня 1991 року засідання правління колгоспу ім. Шевченка, дитячий садочок "Сонечко" було передано у підпорядкування Копитківської сільської Ради народних депутатів Здолбунівського району Рівненської області з 01 липня 1991 року.

З довідки №17 від 27 лютого 2007 року Фермерського господарства ім. Шевченка і даних трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 працювала у колгоспі ім. Шевченка протягом лютого 1968 року по листопад 1972 року, з червня 1976 року по жовтень 1979 року, з червня 1981 року по травень 1994 року. Протягом часу роботи у колгоспі вона мала кількість вироблених трудоднів (1968 рік 273; 1969 рік 244; 1970 рік 109; 1971 рік 204; 1972 рік 221; 1973 0; 1976 рік 27; 1977 рік 290; 1978 рік 140; 1979 рік 18; 1980 рік 0; 1981 рік 228; 1982 рік 329; 1983 321; 1984 286; 1985 рік 64; 1986 рік 213; 1987 рік 318; 1988 рік 305; 1989 рік 313; 1990 рік 272; 1991 рік 152).

З листа Відділу у Здолбунівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №Т-20/0-0.25-20/139-19 від 24 червня 2019 року видно, що відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії РВ №00007, виданого 10 травня 1996 року КСП ім. Шевченка ОСОБА_1 не була включена до списків осіб на отримання земельної частки (паю). Інформація про причини невключення її комісією підприємства до списків у Відділі у Здолбунівському районі відсутні.

При цьому будь-яких доказів про те, що працівників (службовців) дитячого садочка "Сонечко", в т.ч. і позивача, було виключено зі складу членів колгоспу ім. Шевченка матеріали справи не містять.

Вважаючи, що її право на отримання земельної частки (паю) як члена КСП ім. Шевченка порушено відповідачем, у вересні 2021 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання за нею права на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка на території колишньої Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області в розмірі земельної частки (паю) площею 2, 90 умовних кадастрових гектарів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності і обґрунтованості вимог позивача, оскільки ОСОБА_1 була членом КСП ім. Шевченка на час передачі у колективну власність землі, хоча її і не було помилково включено до списків членів даного підприємства, які мали право на земельну частку (пай) і не було видано сертифікат про право на земельну частку (пай).

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Згідно із ст.ст. 22, 23 ЗК України в редакції 1990 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або користування землею, забороняється.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається писок цих громадян.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України в абз. другому пункту 24 своєї постанови від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", видно, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Приходячи до переконання про задоволення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_1 станом на 04 грудня 1995 року, тобто на час передачі у колективну власність землі КСП ім. Шевченка, до списку осіб на отримання земельної частки (паю) цього підприємства включена не була, а сертифікат про право на земельну частку (пай) їй, як члену КСП ім. Шевченка, не видавався.

Отже, позивач не набула права на отримання земельної частки (паю) при паюванні земель, переданих у колективну власність сільськогосподарському підприємству, а тому його не може бути захищено в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин увагу на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття постанови про відмову у позові відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Здолбунівської міської ради Рівненської області задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року скасувати.

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 23.08.2022

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків