Справа № 148/304/22
Провадження №2/148/267/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису таким,що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом та в обгрунтування позовних вимог зазначила, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 80740 з приводу стягнення з неї за невиконання умов кредитного договору від 21.11.2013 № 2646/2504CLAPS за період з 03.11.2020 р. по 24.05.2021 р. грошових коштів в сумі 18066,35 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 12.01.2022 відкрито виконавче провадження №68131785 за вищевказаним виконавчим написом. Про відкриття виконавчого провадження позивач дізналася лише після отримання поштового листа та за допомогою ідентифікатора доступу в на сайті Міністерства юстиції ознайомилася із виконавчим написом.

Вважає, що виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. є таким, що не підлягає виконанню.Нотаріус не був обізнаний, чи було позивачем отримано розрахунок заборгованості, оскільки в нього відсутнє поштове рекомендоване повідомлення про вручення листа із вимогою про добровільне виконання зобов`язання, також нотаріусом не було враховано, що розрахунок заборгованості відсутній взагалі (не долучено до заяви про вчинення виконавчого напису). Також нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином не здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред`явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки боржник повинен бути повідомлений не менш ніж як за тридцять днів до вчинення виконавчого напису. Окрім цього важливою умовою для вчинення виконавчого напису є існування нотаріально посвідченого договору, який позивачем не укладався. За вказаних вище обставин позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 80740 щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 18.066,35 грн. та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Від нього надійшов відзив на позов, в якому він заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 . Вказав, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, зазначеної в оспорюваному виконавчому написі. Вказану заборгованість можна вважати безспірною, оскільки, як він вважає, позивач у своїй позовній заяві не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В зв`язку з чим вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом відповідно до вимог законодавства. Просить відмовити в позові.

Крім того представником відповідача подано до суду письмове клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с. 90-91), в якому він просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, а саме перерахунок коштів адвокату в сумі 3 500 грн.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст. 211, ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №80740, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості в загальному розмірі 18066,35 грн., що включає в себе заборгованість за Кредитним договором №2646/2504CLAPS від 21.11.2013, а саме: 3982,75 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 22,99 грн. - заборгованість за комісією; 1070,91 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками; 77,26 грн. - строкова заборгованість за комісією;12912,44 - строкова заборгованість за несплаченими відсотками; а також плату за вчинення виконавчого напису 650 грн. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проведено за період з 03.11.2020 по 24.05.2021 (а.с. 6).

Як вбачається із вказаного виконавчого напису, він вчинений відповідно до ст. ст. 87 -91 Закону України "Про нотаріат", п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 12.01.2022 на підставі виконавчого напису № 80740, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., відкрито виконавче провадження № 68131785 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в сумі 18716,35 грн. та основної винагороди приватного виконавця в сумі 1871,64 грн. (а.с. 8).

Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. на виконання ухвали суду від 20.06.2022 надіслано копії матеріалів виконавчого провадження №68131785, відкритого на підставі оспорюваного виконавчого напису №80740 від 08.06.2021.

З даних документів судом встановлено, що представник ТОВ "Вердикт Капітал" звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. з заявою про примусове виконання рішення, в якій просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за №80740 від 12.06.2021 про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в сумі 18716,35 грн. (а.с. 63).

В матеріалах виконавчого провадження № 68131785 також наявна копія кредитного договору зі страхуванням життя позичальника № 2646/2504CLAPS від 21.11.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем ОСОБА_1 , відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» надає позивачу кредит у розмірі 7540,20 грн., дата повернення кредиту 19.11.2016, фіксована процентна ставка за користування кредитом 12,0000 % річних, комісія за обслуговування кредиту 139 грн., який підписаний представником ПАТ «Платинум Банк» та позивачем ОСОБА_1 (а.с. 61). Як вбачається з копії вказаного договору, він нотаріально не посвідчений.

Як встановлено судом, в ході примусового виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса,приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 05.02.2022 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на доходи боржника

ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" (а.с. 65).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, цивільним законодавством.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правове регулювання вчинення нотаріусами виконавчих написів визначає Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса».

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», до вищевказаного Переліку документів внесені зміни, якими, зокрема, доповнено Перелік новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2. «Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Отже, Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчено.

Оспорюваний виконавчий напис від 08.06.2021 вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, тобто в той час, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі.

При цьому, як установлено судом, кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 2646/2504CLAPS від 21.11.2013, укладений між ПАТ «Платинум Банк» правонаступником якого є відповідач ТОВ "Вердикт Капітал", та позивачем ОСОБА_1 , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально (а.с. 61).

Крім того, за змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника.

Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, заборгованість по кредитному договору зі страхування життя позичальника № 2646/2504CLAPS від 21.11.2013 позивачем заперечується. Крім того, як убачається зі змісту позовної заяви, нею заперечується сам факт укладення кредитного договору. Вказані обставини не свідчать про безспірність заборгованості, яка стягнута на підставі виконавчого напису. З наявних в справі матеріалів, які досліджено судом, також неможливо зробити висновку про безспірність заборгованості, оскільки доказів того, що позивач повідомлялася відповідачем про наявність заборгованості та необхідність її погашення, вони не містять. Відповідач же на спростування цього факту жодних доказів не представив.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні, а отже у нього були відсутні правові підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи позов, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн. при звернення до суду з позовом та 496,20 грн. при зверненні з заявою про забезпечення позову, які документально підтверджені (а.с. 1,13) .

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 вказаного вище Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Відповідно до правового висновку, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс-19) та у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вищезазначеного, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 21.02.2022 про сплату нею адвокату на підставі акту виконаних робіт 3500 грн. (а.с. 10) та акт виконаних робіт від 21.02.2022, відповідно до якого вартість складання процесуальних документів (позовної заяви, заяви про забезпечення позову) становить у фіксованій сумі -3500 грн. (а.с. 9).

Також в матеріалах справи наявний ордер серії АВ № 1025704 від 28.01.2022, виданий адвокатом Кугутюком О.В. про надання правової допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 27.01.2022 (а.с. 37).

Разом з тим, зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 гривень, на переконання суду, є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг, ціну позову і значення справи для сторін, беручи до уваги, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтвердженні доказами, зокрема відповідною квитанцією, суд вважає можливим зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 1750 грн. Решту витрат слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 ЦК України, ст. 1, 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст. 76-81, 141, 263-265, ЦПК суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 80740, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 18716,35 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження якого: вул. Кудрявський узвіз, 5 Б, м. Київ, 04053 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривні 60 копійок, з них: 992,40 грн. за подання позову до суду та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а також 1750 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень) витрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.А.Штифурко