Постанова

Іменем України

31 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 2-190/12

провадження № 61-1684св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником - адвокатом Стареньким Остапом Степановичем, на постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., Крижанівської Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», товариство) звернулося до суду із заявою про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що 20 березня 2008 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 28-08.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави, за умовами якого заставодавець на умовах, передбачених цим договором, передав у заставу заставодержателю автомобіль «BMW X3», легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2012 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Імексбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 28-08 в сумі 42 533,69 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 15 квітня 2010 року становить 459 008,99 грн, шляхом звернення стягнення на належний ОСОБА_2 автомобіль марки BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Рішення суду на час звернення до суду із вказаною заявою не виконано.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року замінено сторону стягувача з ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Заявник вказує, що первинним власником указаного транспортного засобу була ОСОБА_2 , яка в подальшому відчужила його ОСОБА_3 .

В подальшому, 15 березня 2016 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Заявник вказує, що застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна відповідних відомостей про обтяження на момент переходу права власності до нового власника.

Відповідне обтяження було зареєстровано.

Посилаючись на викладені обставини, заявник вважає за необхідне замінити сторону - боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 для повного забезпечення своїх прав як нового кредитора та виконання зазначеного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2012 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року заяву задоволено.

Замінено сторону боржника у виконавчому провадженні з виконання виконавчого документа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 2-190/12 за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_2 про стягнення на користь банку боргу в сумі 459 008,99 грн шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме автомобіль марки «BMW X3», 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через представника - адвоката Старенького О. С. подав апеляційну скаргу.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено.

Замінено сторону боржника у виконавчому провадженні з виконання виконавчого документа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 2-190/12 за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_2 про стягнення на користь банку боргу в сумі 459 008,99 грн шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме автомобіль марки «BMW X3», 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення по суті вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, чим порушив його право на участь у судовому розгляді та не забезпечив йому можливості обґрунтувати свої заперечення щодо вимог заяви.

При цьому, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано здійснив заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, оскільки у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням спірного автомобіля, а тому застава зберігає свою силу для нового власника майна.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

24 січня 2022 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Старенького О. С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року.

В касаційній скарзі заявник просить суд оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

14 червня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Судами встановлено, що 20 березня 2008 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 28-08.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 28-08 від 20 березня 2008 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави, за умовами якого остання, як заставодавець, на умовах, передбачених цим договором, передала в заставу заставодержателю автомобіль «BMW X3», легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який є предметом застави.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2012 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Імексбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 28-08 в сумі 42 533,69 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 15 квітня 2010 року становить 459 008,99 грн, шляхом звернення стягнення на належний ОСОБА_2 автомобіль марки BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року видано дублікат виконавчого листа № 2-190/12 на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2012 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року, замінено сторону стягувача з ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Як вбачається з облікової картки АМТ, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, довідки-рахунку від 18 листопада 2015 року та заяви № 82057710 від 11 грудня 2015 року первинним власником транспортного засобу була ОСОБА_2 , яка відчужила його ОСОБА_3 .

На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 15 березня 2016 року № 977/01/4645/2016, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , останній набув у власність автомобіль марки BMW X3, легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_3 , номерний знак змінено у зв`язку з перереєстрацією автомобіля.

Суди встановили, що застава транспортного засобу була належним чином зареєстрована, а автомобіль відчужувався у періоди, коли був під обтяженням.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 червня 2018 року у справі № 463/3582/17 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ПАТ «Імексбанк», Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, третя особа: ОСОБА_2 , про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про реєстрацію обтяження задоволено. Виключено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про реєстрацію обтяження, внесеного на підставі договору застави транспортного засобу від 21 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корецькою І. С., зареєстрованого в реєстрі за № 1149 на транспортний засіб автомобіль марки BMW X3, легковий універсал, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Постановою Львівського апеляційного суду по справі № 463/3582/17 від 17 квітня 2019 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 червня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Верховного суду від 10 жовтня 2019 року постанову Львівського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року залишено без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, апеляційний суд виходив з наявності підстав для заміни сторони боржника у виконавчому провадженні, зазначивши при цьому, що застава транспортного засобу була належним чином зареєстрована й автомобіль відчужувався у періоди, коли перебував під обтяженням, тобто відчуження транспортного засобу було заборонено.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками апеляційного суду з огляду на таке.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, питання про заміну сторони виконавчого провадження можна ставити тільки після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення.

Ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

У справі, яка переглядається, на час розгляду судами першої та апеляційної інстанцій заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні виконавче провадження з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2012 року у справі № 2-190/12 не було відкрито.

Як убачається із відповідної постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецього І. М., виконавче провадження № 68472397 за виконавчим листом № 2-190/12, виданим 04 березня 2020 року Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 28-08 в сумі 42 533,69 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 15 квітня 2010 року становить 459 008,99 грн, шляхом звернення стягнення на автомобіль марки BMW X3, було відкрито лише 02 лютого 2022 року, тобто після ухвалення оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанцій на вказані обставини увагу не звернув та зробив неправильний висновок про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, оскільки звернення стягувача до суду з питанням про заміну сторони у виконавчому провадженні без наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання, є передчасним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно із статтею 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 , подана від його імені - адвокатом Стареньким О. С., підлягає задоволенню, а постанова Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те що суд касаційної інстанції задовольняє касаційну скаргу, скасовує прийняте у справі судове рішення апеляційного суду та ухвалює нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної та касаційної скарг, в сумі 950,20 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником - адвокатом Стареньким Остапом Степановичем, задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 950,20 грн судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної та касаційної скарг.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов