Справа № 333/8684/21
Провадження №2/333/1681/22
25 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
08 грудня 2021 року позивач звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач по справі ОСОБА_2 , її колишній чоловік, з вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2006 року. 01 березня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Станом на день звернення до суду ОСОБА_3 є студентом 3-го курсу денної форми навчання за контрактом, спеціальність 242 «Туризм», ОС бакалавр, факультету Міжнародного туризму та економіки Національного університету «Запорізька політехніка» ( IV рівень акредитації). В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі прожиткового мінімуму для повнолітньої особи, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, представник ОСОБА_4 , позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.
Суд, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції НОМЕР_1 , актовий запис № 639.
Згідно із довідкою Національного університету «Запорізька політехніка» № 6464 від 29.11.2021 року ОСОБА_3 є студентом 3 курсу денної форми навчання за контрактом, спеціальність 242 Туризм, ОС бакалавр, факультету Міжнародного туризму та економіки.
Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Судом встановлено, що станом на час звернення до суду повнолітня дитина сторін продовжує навчання; обставин, які б свідчили про неможливість відповідача надавати сину матеріальну допомогу, судом не встановлено.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на аліменти на дитину, визначається судом.
Як зазначено у позовній заяві, відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає.
Судом враховано, що згідно позовної заяви, відповідач інших аліментних зобов`язань не має, є здоровою працездатною людиною, тобто таким, який в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини.
З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів, відсутність доказів того, що матеріальний стан відповідача не дозволяє платити аліменти у зазначеному в позовній заяві розмірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для повнолітньої особи.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, визнані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п.п.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів складало 908 грн. 00 коп.
Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 141, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 43, 49, 128, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, у розмірі прожиткового мінімуму для повнолітньої особи, починаючи з 08.12.2021 року, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , двадцяти трьох років.
Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя А.В. Михайлова