єдиний унікальний номер справи 546/132/22
номер провадження 2/546/204/22
23 серпня 2022 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.
Згідно відповіді Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 11.03.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 20.04.2022, яке неодноразово було відкладене, останнього разу на 23.08.2022.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, просив задовольнити позов у повному обсязі, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 1-5, 93).
Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився. відповідачу ОСОБА_1 направлялися судову повістку на адресу його місця реєстрації, які, однак до суду поверталися без вручення з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 52, 62). Також виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 69, 81). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.
Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» про стягнення заборгованостіне підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 19.08.2020 ОСОБА_1 підписав заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 7). Підписанням цієї заяви-анкети відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на веб-сайті www.kreditmarket.uа.
Згідно з п. 1.1. Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором. Сума кредиту становить 114372,15 грн, зі строком кредитування 36 місяців (п. 1.2. Договору).
Пунктом 1.3. Договору встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4892473, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п. 2.1. Договору, всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей Договір. Цей Договір, Паспорт кредиту № 4892473 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція 04.05.2020, складають єдиний кредитний договір (п. 2.2. Договору).
Також, відповідач особисто підписав Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4982473, в якому зазначена, зокрема, відсоткова ставка: 5% - при наданні кредиту та 2,49% - щомісячні проценти (а.с. 12).
Зокрема банком подано Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.05.2020, з додатком № 1 до них, які не підписані ОСОБА_1 (а.с. 10-11, 12-13).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з положеннями пунктів 17.1. та 17.2. ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Документ на переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України.
Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів.
Тобто судом встановлено відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів отримання позичальником ОСОБА_1 суми (тіла) кредиту в розмірі 114372,15 грн шляхом перерахування на вказані у кредитному договорі рахунки.
Щодо поданої позивачем довідки від 22.07.2022 №8563934 SG суд зазначає наступне.
В свою чергу, як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , ним сплачено 3498,60 грн 19 серпня 2020 року, а 3484,08 грн - 13 жовтня 2020 року.
Суд також відмічає, що довідка від 22.07.2022 №8563934 SG містить інформацію за період з 10.09.2020 по 10.11.2020. В той же час розрахунок заборгованості здійснено по 11.11.2021 року. Тобто в довідці відсутня інформація про розмір нарахування та погашення заборгованості відповідачем майже за рік (з листопада 2020 року по листопад 2021 року), що позбавляє суд можливості перевірити правомірність нарахованої заборгованості. Розрахунок заборгованості, в свою чергу, який повністю залежить від волевиявлення банку, не є самостійним доказом на підтвердженням існування заборгованості відповідача.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операції і стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах віднесені: касові, банківські документи, повідомлення банків, виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок та ін.
Тобто банківська виписка про стан рахунку є належним та допустимим доказом.
Однак з огляду на те, що позивач не є банківською, а є фінансовою установою, він був позбавлений можливості надати виписку про стан рахунку відповідача.
Наявність існування заборгованості позивач доводив довідкою від 22.07.2022 №8563934 SG, яка не є належним доказом щодо існування заборгованості, проте може доводити таку за наявності інших належних доказів, які оцінюються судом в сукупності та взаємозв`язку.
Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачем на підтвердження існування заборгованості подано докази, які суперечать один одному, зокрема розрахунок заборгованості суперечить інформації, зазначеній в довідці від 22.07.2022 №8563934 SG в частині дати погашення заборгованості, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів отримання позичальником ОСОБА_1 суми (тіла) кредиту, якими, зокрема могли бути платіжні доручення, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд покладає судові витрати на позивача.
На підставі вищевикладеного, та керуючись статтями4, 11, 12, 13, 76-81, 83, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, учасники мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», місцезнаходження: вул. Сім`ї Прахових, 50/Б, м. Київ, 01033, ІКЮО в .

Представник позивача Павленко Сергій Валерійович, адреса: а/с 57, пр-т Ю. Гагаріна, 23, м. Київ, 02094.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не встановлено.

Суддя Ю.В. Зіненко