Ухвала

22 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 754/12538/21

провадження № 61-7410ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», на дії приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М. О. під час здійснення виконавчого провадження № 66277012 від 26 липня 2021 року щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Деснянським районним м. Києва від 27 листопада 2012 року; визнати неправомірними проведені виконавчі дії у відкритому виконавчому провадженні про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М. О. від 26 липня 2021 року ВП № 66277012 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Деснянським районним судом м. Києва від 27 листопада 2012 року; визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М. О. від 26 липня 2021 року у ВП № 66277012 про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2009 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом у розмірі 934 577,20 грн та судові витрати в розмірі 1 700,00 грн та 120,00 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2011 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2010 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи ухвалою Деснянського районного суду від 17 травня 2012 року позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2009 року в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено, в решті рішення суду залишено без змін. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про видачу виконавчих листів у листопаді 2012 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» № 2677-VI, тому строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили. Так, в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що документ вступив у законну силу (набрав чинності) 12 травня 2010 року. Таким чином, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва 27 листопада 2012 року, обліковується з 13 травня 2010 року, а постанова приватного виконавця Фесик М. О. про відкриття виконавчого провадження № 66277012 винесена 26 липня 2021 року. Вважає, що стягувачем було пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити.

Деснянський районний суд м. Києва ухвалою від 14 грудня 2021 року в задоволенні скарги відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року - без змін.

ОСОБА_1 19 січня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон № 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно з пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Результат аналізу пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що цей пункт застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом. Для пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18) та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011 (17/6).

Судами встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом у сумі 934 577,20 грн, державне мито в сумі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2010 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2009 року залишено без змін.

27 листопада 2012 року Деснянським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист.

З виконавчого листа № 2-4546/2009 видно, що виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у встановлені строки та неодноразово пред`являвся до органів виконавчої влади, про що є відмітки на виконавчому документі.

04 червня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

19 липня 2021 року стягувач направив приватному виконавцю Фесик М. О. заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа № 2-4546/2009.

26 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М. О. відкрито виконавче провадження за № 66277012.

Постановою приватного виконавця від 26 липня 2021 року у ВП № 66277012 визначено суму стягнення основної винагороди з ОСОБА_1 у сумі 92 751,93 грн.

Постановою приватного виконавця від 26 липня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця від 26 липня 2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця від 26 липня 2021 року визначено для боржника ОСОБА_1 загальну суму мінімальних витрат у розмірі 114,80 грн.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Результат аналізу частин четвертої та п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII свідчить про те, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 2608/4065/12 (провадження № 61-12042св20).

Статтею 45 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про органи та осіб які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Отже, відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що банк вчиняв дії, що свідчать про переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, дійшов правильного висновку, що на час повторного звернення стягувача до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження строк пред`явлення виконавчого документа № 2-4546/2009 не закінчився і приватний виконавець Фесик М. О. відкрив виконавче провадження з дотриманням Закону № 1404-VIII. Також, постанови про стягнення з боржника основної винагороди, витрат на проведення виконавчих дій, арешт майна боржника та арешт коштів боржника у ВП № 66277012 винесено відповідно до чинного законодавства, жодних порушень прав боржника не порушено.

Висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами застосовані правильно.

Наведені у скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», на дії приватного виконавця.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов