Ухвала

Іменем України

31 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 524/4056/14-ц

провадження № 61-8399ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І, розглянув касаційну скаргуАкціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від

17 вересня 2021 року у складі судді Нестеренка С. Г. та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року у складі колегії суддів: Лобові О. А., Дорош А. І., Триголов В. М. у справі за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк») звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви зазначило, що оригінал виконавчого документа разом із постановою про повернення виконавчого листа ні на поштову адресу, ні на адресу для листування стягувача не надходили, отже виконавчий лист є втраченим під час пересилання засобами поштового зв`язку. Банк дізнався про відсутність на виконанні виконавчого листа лише після отримання відповіді виконавчої служби за № 96844 від 16.06.2020 року.

Просило суд видати дублікат виконавчого листа, виданого 16 вересня 2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука на примусове стягнення за рішенням цього ж суду від 15 липня 2014 року у цивільній справі

№ 524/4056/14-ц за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2021 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року, у задоволенні заяви АТ «Укрсиббанк» відмовлено.

Суди виходили з того, що матеріали справи не містять доказів неповернення виконавчого листа стягувачу, його втрати або інших поважних причин щодо пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа з 17 серпня 2016 року по день звернення банку з даною заявою і станом на день розгляду заяви, як і доказів звернення банка до ВДВС у червні 2020 року.

28 серпня 2022 року АТ «Укрсиббанк»звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати скаржені судові рішення та направити справу новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Укрсиббанк» на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року в частині вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 524/4056/14-ц.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди не врахували, що підтвердження інформування стягувача про повернення виконавчого документа у визначені законом строки відсутні. Суду надавались підтвердження не знаходження виконавчого документа на виконанні і його втрату при пересиланні поштою, про яку АТ «Укрсиббанк» стало відомо лише у червні 2020 року.

АТ «Укрсиббанк» просить поновити строк на касаційне оскарження відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано ним 01 серпня 2022 року. На підтвердження зазначених обставин до касаційної скарги додано відповідні докази.

За змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Ураховуючи, що наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження поновленню.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Суди встановили, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15 липня 2014 року у справі за № 524/4056/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2014 року, задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту за

№ 0 від 24 листопада 2006 року станом на 18 квітня 2014 року на загальну суму 18 746,82 дол. США та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 109,41 грн.

У вересні 2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за заявою представника ПАТ «Укрсиббанк» видано виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення суду.

Факт отримання АТ «Укрсиббанк» виконавчого листа від 16 вересня 2014 року за № 524/4056/14-ц підтверджується тим, що 03 грудня 2015 року стягувач повторно пред`явив його до виконання.

Постановою головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції на підставі повторно поданого виконавчого листа від 16 вересня 2014 року за № 524/4056/14-ц було відкрито

07 грудня 2015 року виконавче провадження № 49551845.

Згідно довідки № 96844, виданої 16 червня 2020 року Автозаводським ВДВС

у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), 17 серпня 2016 року вказане виконавче провадження було завершене на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника рухомого та нерухомого майна, на яке може бути звернене стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Виконавчий лист було повернуто стягувачові.

У черговий раз виконавчий лист не пред`являвся до виконання.

Вказані виконавчі провадження станом на день розгляду заяви - знищені.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня

2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Суди встановили, що підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні, стягувачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження не повернення виконавчого листа у справі 524/4056/14-ц стягувачу, його втрати або інших поважних причин щодо пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа

з 17 серпня 2016 року по день звернення АТ «Укрсиббанк» з даною заявою і станом на день розгляду заяви, тому зробили правильний висновок про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого документу свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня

1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити Акціонерному товариству «Укрсиббанк» строк на касаційне оскарження ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2022 року в частині вимог щодо видачі дубліката виконавчого документу у справі № 524/4056/14-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат