Ухвала

31 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 335/6035/21

провадження № 61-7715ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької міської ради про розірвання трудового договору, зобов`язання видати наказ про звільнення, внесення запису про звільнення до трудової книжки та повернення трудової книжки, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2022 року ОСОБА_1 через представника - ОСОБА_2 (через систему «Електронний суд») звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року у вказаній справі.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, представник заявника просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що останній з 04 червня 2021 року не отримує заробітної плати, оскільки не має можливості працевлаштуватися у зв`язку з відмовою Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради припинити із ним трудові відносини. Крім того, зазначає, що з березня 2022 року ОСОБА_1 знаходиться на території, яка перебуває у тимчасовій окупації.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Зі змісту касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що представником заявника оскаржуються судові рішення, якими відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про звільнення, внесення запису про звільнення до трудової книжки та повернення трудової книжки, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди у загальному розмірі 168 413,92 грн.

Ураховуючи положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», заявник звільнений від сплати судового збору в частині вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в частині вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, Верховний Суд приходить до висновку, що відсутня необхідність у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги в цій частині.

Питання щодо відстрочення сплати судового збору врегульовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Перевіривши доводи клопотання та враховуючи обставини, пов`язані із введенням воєнного стану на території України, проживання заявника у м. Дніпрорудне Запорізької області і його скрутний майновий стан, Верховний Суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання ОСОБА_1 та звільнити останнього від сплати судового збору в частині вимог щодо звільнення, внесення запису про звільнення до трудової книжки та повернення трудової книжки, відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, представник заявника у касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 754/1936/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18.

Наведене свідчить, що касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, касаційна скарга містить посилання на підставу оскарження судових рішень, а саме на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подане представником - ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року в частині вимог щодо звільнення, внесення запису про звільнення до трудової книжки та повернення трудової книжки, відшкодування моральної шкоди.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької міської ради про розірвання трудового договору, зобов`язання видати наказ про звільнення, внесення запису про звільнення до трудової книжки та повернення трудової книжки, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди.

Витребувати із Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя матеріали вищезазначеної цивільної справи № 335/6035/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний