Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2022 Справа №607/2711/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В..

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 21.12.2020 р., справа № 607/14326/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.12.2020 р., у справі № 607/14326/20 з позивача ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час, він не спроможний платити визначений судом розмір аліментів, оскільки внаслідок погіршення стану здоров`я позивач змушений був звільнитися з роботи, перебуває на обліку в Тернопільському МРЦЗ, як безробітний, систематично проходить лікування. Через відсутність будь-яких доходів, у позивача утворилася заборгованість по сплаті аліментів. 02 серпня 2018 року ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_5 . У даному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_6 . Дружина позивача, ОСОБА_7 , є особою з інвалідністю та перебуває на його утриманні, оскільки потребує постійної реабілітації та поточних лікарських обстежень, що супроводжується значними фінансовими витратами. У зв`язку з цими обставинами, а саме: погіршенням стану здоров`я, звільненням з роботи, зміною сімейного стану, розмір аліментів, визначений Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 21.12.2020 р. в розмірі 1/4 частини від його доходу, є для нього надмірним, а тому вважає, що подальша сплата аліментів у вказаному розмірі є неможливою.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що відсутність доходів у позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів Також зазначає, що ОСОБА_3 звільнився з роботи за власним бажанням. Позивач є молодою працездатною особою. Його твердження про погіршення стану здоров`я та довготривале лікування не підтверджено доказами. Станом на 01.07.2022 року, за ОСОБА_3 обліковується заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 26 733, 63 грн. Згідно виконавчого провадження АСВП №65908387 з примусового виконання виконавчого листа №607/14326/20 від 14.05.2021 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 501,58 грн., божником перераховано 1 681,82 грн., борг становить 5 819, 76 грн. Також, просить суд звернути увагу на те, що у власності позивача перебуває автомобіль марки «Hyndai», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який був придбаний ним 02.03.2019 року. Відповідач ОСОБА_2 , у другому шлюбі із ОСОБА_9 , має двох синів: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та на даний момент, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому, вважає, що визначений рішення суду від 21.12.2020 р., (справа №607/14326/20) розмір аліментів є справедливим та таким, що відповідає інтересам дитини. Звернення позивача із даним позовом свідчить про його намір ухилитися від сплати аліментів, приховати свої доходи та матеріальні статки. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивач подав суду відповідь на відзив, у якій, серед іншого, вказує на те, що відповідачем, у поданому нею відзиві, не враховані всі обставини справи, які впливають на визначення реального розміру аліментів. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.12.2020 р., відділом ДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у рамках виконавчого провадження ВП №65908589, систематично здійснювалося нарахування йому аліментів, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівників для цієї місцевості, не зважаючи на факт втрати ним роботи. Це призвело до того, що у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 26 723,63 грн. Зважаючи на відсутність у нього роботи (перебуває на обліку у службі зайнятості), наявність на утриманні хворої дружини - ОСОБА_7 (інвалід з дитинства III групи), а також, наявність на утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), у сім`ї склалося важке матеріальне становище.

Ухвалою у даній справі від 18 лютого 2022 року відкрито провадження та ухвалено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Матвійчук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у їх задоволенні просить відмовити, з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2015 року.

У даному шлюбі народилася донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 15 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2020 року, у справі №607/14326/20, змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2015 року у справі №607/1157/15-ц та вирішено стягувати із ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, цим же рішенням, стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період із 01 листопада 2019 року по 30 червня 2020 року, в розмірі 7 501,58 грн.

02 серпня 2018 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_12 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 02.08.2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області).

У даному шлюбі народилася донька: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області).

Як вбачається із довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №211012, виданої 09.03.2021 року Тернопільським обласним центром медико-соціальних експертиз, ОСОБА_7 є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи, і їй протипоказана важка фізична праця.

Згідно довідки №847 від 13.10.2021 року, ОСОБА_3 перебував на обліку, як безробітний в Тернопільському МРЦЗ із 01 вересня 2021 року.

Як вбачається із відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_3 від 26.04.2022 року №1918-22-02652, позивач із січня 2021 року по серпень 2021 року отримував доходи у вигляді заробітної плати у ПП «Режанс полісаж» середньомісячний розмір якої складав близько 11 442,82 грн., та був звільнений з роботи 31.08.2021 р. Із жовтня 2021 року по грудень 2021 року ОСОБА_3 отримував доходи у вигляді соціальних виплат (допомога по безробіттю), розмір яких в листопаді 2021 року становив 5 721,41 грн., в грудня 2021 р. 21 240,59 грн.

26 квітня 2018 року ОСОБА_13 уклала шлюб із ОСОБА_9 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 , видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області) і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_14 ».

У даному шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , видане 14 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області); та син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 , видане 30 червня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області).

Згідно довідки про доходи №5 від 25 липня 2022 року ОСОБА_2 із 17 лютого 2017 року працює у ФОП ОСОБА_15 адміністратором. На даний час, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, доходів не отримує.

Як вбачається із розрахунку заборгованості із сплати аліментів №36696, наданого 06.07.2022 року Відділом ДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), станом на 01.07.2022 року за ОСОБА_3 рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 26 723, 63 грн.

Згідно інформації наданої в листі Відділу ДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №29568 від 06.06.2022 року, на виконанні в Відділі ДВС перебуває виконавче провадження АСВП №65908387 з примусового виконання виконавчого листа №607/14326/20 від 14.05.2021 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) в розмірі 7 501 грн.58 коп. Станом на 06.06.2022 боржником на депозитний рахунок Відділу сплачено 2 000 грн. з яких: 150 грн. перераховано витрат виконавчого провадження, 168,18 грн. - виконавчого збору, 1 681,82 - на рахунок ОСОБА_2 .

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач покликався на те, що визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2020 року розмір аліментів 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно є для нього надмірним, у зв`язку із погіршенням його стану здоров`я, необхідністю систематичного лікування, відсутністю у нього роботи, зміною сімейного стану, наявністю на утриманні дружини ОСОБА_7 , а також, наявністю на утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійна, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19.

Разом з тим, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, а також у їх сукупності вважає, що позов ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів не підлягає до задоволення. При цьому, відмовляючи у задоволенні позову, суд зазначає, що на думку суду, позивачем не доведено підстав для зміни розміру аліментів, а саме зменшення їх розміру, визначеним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.12.2020 року. При цьому, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про погіршення стану свого здоров`я та систематичне проходження ним курсу лікування, витрачання у зв`язку із цим коштів, а також про зміну свого матеріального стану у бік погіршення, які б були підставою для зменшення розміру аліментів. Поряд із цим, суд зазначає, що як вбачається із даних матеріалів виконавчого провадження №65908589, які надала відповідач, у власності ОСОБА_3 перебуває транспортний засіб марки «Hyundai Tucson», 2015 року випуску, придбаний ним у 2019 році, що не є свідченням важкого матеріального стану позивача. Крім цього, суд зауважує, що позивач є особою працездатного віку, тому спроможний забезпечувати належне утримання своїх неповнолітніх дітей, відтак, сплачувати визначені судовим рішенням аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений розмір аліментів не є надмірним для позивача, враховуючи наявність у нього малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та буде враховувати її інтереси. Крім цього, суд також зазначає, що доказів, які б підтверджували, що на утриманні позивача перебуває його дружина ОСОБА_7 , якій встановлена 3 група інвалідності при якій останній протипоказана лише тяжка фізична праця, суду не надано, а тому його твердження із цих підстав суд не бере до уваги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 01 вересня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан