РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/572/22

Провадження № 2/293/356/2022

25 серпня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

18.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на підставі судового рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.12.2012 у цивільній справі №2/0624/817/2012 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини щомісячного заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого законодавством з дня надходження позову до суду, тобто з 16.08.2012 та до повноліття дитини до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на дату позову складає 1309,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 вказав, що з 2006 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Під час спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.03.2009 шлюб між ними розірвано.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.12.2012 з нього на користь позивача відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини щомісячного заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, починаючи з 16.08.2012 до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що 25.10.2014 він уклав шлюб з ОСОБА_6 . Від даного шлюбу має двоє дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки на даний час у нього змінився сімейний і матеріальний стан, на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, він не має постійного заробітку, то визначений рішенням суду від 13.12.2012 розмір аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дочки ОСОБА_9 є занадто надмірним та непосильним. На момент звернення з позовом до суду позивач не має постійного місця роботи та перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний.

Зважаючи на обставини що склалися, позивач просить суд зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на утримання дочки ОСОБА_9 до гарантованого розміру аліментів визначеного законодавством 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент подачі позову до суду становить 1309, 00 грн.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

27.06.2022 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 12:00 год. 18.07.2022 (а.с.50).

06.07.2022 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. У вказаній заяві позивач зазначає, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Слухання справи просить проводити без його участі (а.с.54-55).

18.07.2022 ухвалою занесеною до протоколу судового засідання суд поновив строк для надання відзиву до суду та відклав розгляд справи на 12:00 год. 25.08.2022 (а.с.58-60).

18.07.2022 через канцелярію суду надійшов відзив ОСОБА_3 на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, в якому вона зазначає, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів є фактично вимогами про зміну способу стягнення аліментів. Вона, як одержувач аліментів на дитину категорично заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів. Згідно абз.2 ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За позовом платника аліментів можна збільшити або зменшити розмір аліментів, що стягуються, однак змінити спосіб стягнення можливо лише за позовом одержувача аліментів. Такий висновок викладений у Постанові Верховного суду від 681/15/21 від 20.12.2021. Відповідач також додає довідку Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області від 11.10.2021 згідно якої ОСОБА_1 має заборгованість по аліментах згідно виконавчого листа №2/0624/817/2012 від 10.01.2013 станом на 01.10.2021 в розмірі 234 289,86 грн. (а.с.63-71).

24.08.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якій він просить в зв`язку з погіршенням його матеріального становища змінити розмір аліментів, визначений судовим рішенням та задовольнити його позов. Також зазначає, він має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_9 , яка станом на 31.07.2022 складає 65 527,51 грн (а.с.72-81).

25.08.2022 відповідач ОСОБА_10 подала до суду заяві, в якій просить судове засідання призначене на 25.08.2022 проводити без її участі в письмовому провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

28.08.2007 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є сторони по даній справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14).

10.03.2009 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 10.03.2009 (а.с.15).

25.10.2014 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.10.2014 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_7 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_8 , батьками яких згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 відповідно є ОСОБА_1 (а.с.18-19).

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.02.2022 ОСОБА_1 з квітня по вересень 2021 отримував заробітну плату в розмірі 6200 грн. щомісячно (а.с.20-21).

Відповідно до довідки Державного центру зайнятості Києво-Святошинського району №168 від 26.01.2022 ОСОБА_5 з 23.12.2021 перебуває на обліку в даному центрі як безробітній (а.с.22).

На обліку в управлінні соціального захисту населення Бучанської РДА ОСОБА_1 не перебуває та ніяких видів соціальних допомог не отримує, що підтверджується довідкою №08-15/24 від 08.02.2022 (а.с.48).

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.12.2012 по справі №2/0624/817/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини щомісячного заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством з дня надходження позову до суду, тобто з 16.08.2012 та до повноліття дитини (а.с.16).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО та ВИСНОВОК СУДУ

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ст.8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Позивач просив у позовній заяві змінити спосіб стягнення аліментів, зменшивши їх розмір до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на дату подання позову складає 1309,00 грн. щомісячно.

Зміна способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину з утримання у частці від доходу на визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, зі зміною фактичного розміру аліментів є одночасно й вимогою про зміну розміру аліментів, що регулюється ст.192 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В силу зазначених статей, правом на звернення до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, зокрема й з частки від доходу на тверду грошову суму, наділений лише одержувач аліментів тобто ОСОБА_3 .

Однак відповідач ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву зазначила, що вона як одержувач аліментів категорично заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів (а.с.63-67)

Разом з тим, позивач не наділений правом звертатися до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, оскільки він є платником, а не одержувачем аліментів відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України. З урахуванням зазначеного, зміна матеріального та сімейного стану позивача не може враховуватися судом як обставина, наявність якої наділяє платника аліментів правом, передбаченим ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України.

Батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини. Це відповідає інтересам дитини та захищає її права.

Подібний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від: 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

В судовому засіданні судом встановлено, що матеріальний і сімейний стан позивача ОСОБА_1 змінився, проте, оскільки рішенням суду присуджено стягувати з нього аліменти в частці від заробітку, то, відповідно, зважаючи на те, що його доходи зменшились, 1/4 частина доходу, з якого вираховується розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дочки, також зменшиться. При цьому зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього інших дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Даний висновок відповідає практиці Верховного Суду викладеного у постанові №681/15/21 від 20.12.2021.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та відмову в його задоволенні.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою в позові, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 89, 141, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментіввідмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО