Справа № 715/2112/22
Провадження № 2/715/442/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 180.

Вказує на те, що за час шлюбу у них народилися діти, які проживають разом із нею.

Посилається на те, що сімейне життя у них не склалося через те, що у них із чоловіком різні погляди на життя, вони не розуміють одне одного, між ними виникають суперечки та непорозуміння, як наслідок кожен став жити своїм життям. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак, направила до суду заяву, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує та справу просить розглядати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні норми закріплені в ч. 1 ст. 24 СК України.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Судом встановлено, що 15 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 180. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_4 .

Крім того, встановлено, що від шлюбу сторони мають дітей.

Судом в становлено, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, які виникли в сім`ї, через різні погляди на життя, як наслідок цього позивачка втратила почуття любові до відповідача. На даний час сторони не проживають разом, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4-13, 19, 76-81, 259, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 лютого 2010 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 180 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці її дошлбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя