справа № 691/246/22
провадження № 2/691/233/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія УНО КАПІТАЛ» м.Київ, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлії Володимирівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ТОВ «Фінансова Компанія УНО КАПІТАЛ» м.Київ, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 28 жовтня 2013 року між нею та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено договір №0 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого їй надано кредитні кошти в сумі 16478, 40 грн за користування кредитними коштами із кінцевим строком повернення з урахуванням додаткової угоди до 25 квітня 2016 року. У березні 2022 року дізналася, що 16 лютого 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлією Володимирівною відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №27719 від 18 грудня 2021 року про звернення стягнення за несплачену в строк за Кредитним договором №0 від 28 жовтня 2013 року суму боргу в розмірі 13294,34 грн., з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту становить - 10247,71 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками 29,51 грн., прострочена заборгованість за комісією 3017,12 грн., плата за вчинення виконавчого напису 500 грн.. Виконвчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що нотаріус, вчиняючи вказаний напис, не пересвідчився у безспірності її заборгованості перед банком за відповідним договором, не врахував трирічний строк позовної давності, встановлений у кредитному договорі. Із пункту 4 кредитного договору №0 із внесеними змінами відповідно до додаткової угоди від 09 вересня 2014 року вбачається, що договір укладений 09 вересня 2014 року з кінцевим терміном повернення 25 квітня 2016 року, тому кінцева дата звернення 25 квітня 2019 року. З виконавчого напису вбачається, що ТОВ «ФК УНО КАПІТАЛ» звернулося 18 грудня 2021 року, тобто поза межами строку позовної давності. Також, з виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 10 травня 2021 року по 14 грудня 2021 року. Викладені вище обставини породжують спір і стали підставою для звернення до суду з метою захисту порушених прав та інтересів і визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2022 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, встановленням строку для подачі відзиву (а.с.28).

У підготовчому засіданні 28 квітня 2022 року, постановлено ухвалу про призначення цивільної справи до судового розгляду та витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлії Володимирівни у виді копії нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису за реєстровим №27719 від 18 грудня 2021 року та матеріалів виконавчого провадження №68684458 від 16 лютого 2022 року (а.с.39-40).

В судове засідання, належно повідомлений позивач та його представник, не прибули, подали заяву від 28 квітня 2022 року за вхідним №1699/22 про судовий розгляд без їх участі, зазначивши про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Інші учасники справи - представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія УНО КАПІТАЛ» м.Київ та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В., повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та розміщення оголошення 01 червня 2022 року про виклик до суду на офіційному веб-сайті Городищенського районного суду Черкаської області, до суду не з`явилися. Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія УНО КАПІТАЛ» м.Київ, з невідомих причин, відзиву, заперечень проти позову не надав, як і письмових пояснень, повідомлений шляхом надіслання судових повісток. Кореспонденція була направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно поштового трекінгу №930 від 01 червня 2022 року, поштове відправлення прийняте відповідачем 10 травня 2022 року. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., інформована про розгляд цивільної справи, що підтверджується поштовим трекінгом №973 від 01 червня 2022 року, поштове відправлення прийняте 10 травня 2022 року. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. подала заяву від 21 червня 2022 року за вхідним №2675/22 про розгляд справи без її участі.

Вказані обставини у відповідності до ст.223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі позивача, представника позивача, відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для реалізації учасниками справи їх процесуальних прав, визначених ст.ст. 42, 43, 48, 49, 53, 58, 60, 64 ЦПК України.

Суд, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про судовий розгляд, зміст надісланих ними листів та повідомлень, дослідивши та оцінивши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких вимог чинного законодавства.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом, встановлено, із наданих сторонами доказів у справі наступне.

Згідно до паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 19 липня 2018 року, особа позивача ОСОБА_1 є встановленою (а.с.5). Місце реєстрації позивача ОСОБА_1 підтверджується Витягом з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7114-1 від 18 липня 2018 року (а.с.6). У зв`язку з реєстрацією шлюбу відбулася зміна прізвища позивача, згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , з я кого вбачається, що її дошлюбне прізвище ОСОБА_2 (а.с.7). Згідно Договору про надання споживчого кредиту №0 від 28 жовтня 2013 року, позивач ОСОБА_3 уклала кредитний договір з Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та отримала кошти на споживчі цілі (а.с.12-13, 25). До вказаного Договору, 14 травня 2014 року, було приєднано Додаткову угоду №1 з додатками, та 09 вересня 2014 року Додаткову угоду №2, з якими позивач була ознайомлена під розпис (а.с.17-20). Між сторонами умови виконання кредитного договору були обумовлені, визначено графік платежів погашення основної суми кредиту, сплату процентів, комісії (а.с.12-13,25). Відповідно до додатку №1 Додаткової угоди №2 від 09 вересня 2014 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 28 жовтня 2013 року, кінцевий строк повернення кредитних коштів за розрахунковий період 25 квітня 2016 року (а.с.20). 18 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за №27719 в реєстрі вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_4 суми боргу за Договором про надання банківських послуг у сфері страхування №1 від 09 вересня 2014 року, укладений з Акціонерним Товариством «УкрСибБанк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», на підставі договору відступлення права вимоги №19 від 09 липня 2015 року до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «ФК «УНО КАПІТАЛ», на підставі договору відступлення права вимоги №26.10.18-ДГ від 26 жовтня 2018 року в розмірі 13294,34 грн, в тому числі додатково 500 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с.21). 16 лютого 2022 року стягувач ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.22). На підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В., 16 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження №68684458 (а.с.23). Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В., на виконання вимоги ухвали суду від 28 квітня 2022 року, надано для огляду та досліджено у судовому засіданні належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №68684458 (а.с.43-56). Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом у повному обсязі, оскільки не надані приватним нотаріусом до суду на виконання ухвали про витребування доказів від 28 квітня 2022 року.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем та третьою особою у справі, вимог ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Правові відносини, які склалися між сторонами у справі, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язальне право.

Для вирішення спірних правовідносин суд застосовує вимоги Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про виконавче провадження».

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування звернення стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо звернення стягнення на нерухоме майно з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Суд, вивчивши та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, беззаперечно встановив, що виконавчий напис за реєстровим номером 27719 вчинений 18 грудня 2021 року в м.Київ приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про звернення стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» суми боргу за Договором про надання банківських послуг у сфері страхування №1 від 09 вересня 2014 року в розмірі 13794,34 грн., в тому числі додатково 500 грн. за вчинення виконавчого напису, виданий на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.21). Форма та зміст вчиненого виконавчого напису, на підставі вивчених вимог діючого чинного законодавства, вказують на їх недотримання в повному обсязі. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно Правового Висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Станом на 18 грудня 2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, про зміст таких у виконавчому написі нотаріусом не зазначено. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось і тому, за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів, чинним законодавством встановлені наслідки визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Клопотань про витребування відповідних доказів сторонами у судовому засіданні не заявлено.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Із змісту наданих суду доказів, неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання ним повідомлення, вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, в той час, як захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з цих обставин у справі. Так, у виконавчому написі про звернення стягнення відсутня інформація згідно якого документу встановлено період, за який виникла заборгованість в розмірі 13294,34 грн. Посилання у виконавчому написі на те, що заборгованість стягується за вказаний період в розмірі 13294,34 грн., не є достатньою та безспірною на підтвердження дійсного періоду виникнення заборгованості та її розміру без вивчення судом доказів, які перебувають у приватного нотаріуса, які були у його розпорядженні на час вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі був витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій) і тому в цій частині позовні вимоги позивача для суду залишилися як відповідачем так і третіми особами не спростованими. Крім того, при вчиненні виконавчого напису 18 грудня 2021 року, приватним нотаріусом не була перевірена інформація про дані боржника, а смае, що боржник ОСОБА_4 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу 21 червня 2018 року набула прізвище - ОСОБА_5 . Отже, на думку суду, у даному випадку, за відсутності належних доказів у розпорядженні суду, слід прийти до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису 18 грудня 2021 року не переконалася належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинила виконавчий напис поза межами встановлених вимог Законом України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи те, що заборгованість ОСОБА_3 не є безспірною перед ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ», остільки із змісту досліджених доказів, не можливо прослідкувувати виконання чи невиконання кредитного зобов`язання боржником в повному обсязі, та що вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом 18 грудня 2021 року відбулося з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1., 3.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, то є встановленими відповідно підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і тому, суд, вважає за необхідне, позовну заяву задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим номером 27719 вчинений 18 грудня 2021 року в м.Київ приватним нотаріусом Сазоновою О.М. про звернення стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ», заборгованості за Договором про надання банківських послуг у сфері страхування №1 від 09 вересня 2014 року в розмірі 13294,34 грн..

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, які згідно договору про надання правової допомоги №34/2021 від 25 травня 2021 року, детального опису робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги №34/2021 від 25 травня 2021 року, Акту приймання-передачі виконаної роботи №34/2021 від 25 травня 2021 року та товарного чеку від 30 березня 2022 року становлять 3900 грн.. Крім того позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 992,40 грн. Вище зазначені документи були надіслані стороні до відому з позовною заявою. Заперечень щодо відшкодування судових витрат зі сторони відповідача не надходило, як і клопотань про звільнення від їх стягнення чи зменшення розміру.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд з`ясував склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, які є співмірними із складністю справи та відповідають критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру та згідно вимог ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановив особу, яка таку допомогу надавала. При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд виходить із встановлення їх дійсності та необхідності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Так, Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

З вище наведенного вбачається, що позивачем надано докази та підтверджено витрати на правничу допомогу і сплату судового збору при подачі позову, у зв`язку з розглядом цивільної справи в суді, тому понесені витрати позивачем підлягають до стягнення з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача.

Позов підтверджується: копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданим 19 липня 2018 року ОСОБА_1 ; копією Витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7114-1 віфд 18 липня 2018 року; копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 ; копією Договору про надання споживчого кредиту №0 від 28 жовтня 2013 року; копією Додаткової угоди №1 з додатками від 14 травня 2014 року; копією Додаткової угоди №2 від 09 вересня 2014 року; копією виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 18 грудня 2021 року за №27719; копією виконавчого провадження №68684458 від 16 лютого 2022 року; договором про надання правової допомоги №34/2021 від 25 травня 2021 року; детальним описом робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги №34/2021 від 25 травня 2021 року; Актом приймання-передачі виконаної роботи №34/2021 від 25 травня 2021 року; товарним чеком від 30 березня 2022 року; дублікатом квитанції про сплату судового збору №0.0..1 від 30 березня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія УНО КАПІТАЛ» м.Київ, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлії Володимирівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі №27719 від 18 грудня 2021 року про звернення стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія УНО КАПІТАЛ» м.Київ заборгованості за Договором про надання банківських послуг у сфері страхування №1 від 09 вересня 2014 року в розмірі 13294,34 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія УНО КАПІТАЛ» м.Київ, юридична адреса м.Київ вул.Івана Кудрі, №39, ідентифікаційний код юридичної особи 39669296 МФО 305299, рахунок НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3900 грн. 00 коп. та сплати судового збору в сумі 992 грн. 40 коп., а всього 4892 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто дві) грн. 40 грн..

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. М. Савенко