Справа № 355/202/22
Провадження № 2/355/637/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про визнання права власнсоті на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька відкрилась спадщина, яку він прийняв, але, після смерті спадкодавця позивач не зміг оформити право власності на житловий будинок, оскільки у спадкоємця відсутні документи, які б посвідчували права власнсоті спадкодавця на це майно.

Позивач звернувся до суду та просив захистити його право власності шляхом визнання права на оформлення у власність житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування.

Також позивач просив суд витребувати спадкову справу №26/2022 у Баришівської районної державної нотаріальної контори, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та витребувати Корніївського старостинського округу Броварського району Київської області виписку з погосподарської книги за 1975-1980 роки про належність будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.06.2022 до суду надійшла заява від позивача про долучення до матеріалів справи докази.

22.06.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

22.06.2022 від третьої особи ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позовних вимог та не заперечував щодо винесення рішення у підготовчому засіданні.

05.07.2022 від Баришівської нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №26/2022 від 26.01.2022.

11.07.2022 від відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог.

05.08.2022 до суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без його участі.

11.08.2022 від третьої особи надійшла заява від позивача про розгляд справи без його участі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Враховую те, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи суд вважає за можливе проводити судовий розгляд у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 25 січня 2022 року (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 , про Виконавчим комітетом Корніївської сільської ради Баришівського району Київської області вчинено актовий запис № 25 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01 серпня 2001 року, а.с. 18).

Факт родинних відносин між позивачем та покійними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 02.07.1963 (а.с. 15).

За життя ОСОБА_3 жодного заповідального розпорядження не склав.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якого увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №26.01.2022 року, виданою Корніївським старостинським округом виконавчого ю Баришівської селищної ради Київської області (а.с. 25).

Після смерті батька ОСОБА_3 спадкоємцями першої є позивач ОСОБА_1 та рідний брат позивача - ОСОБА_2 , який залучений третьою особою без самостійних вимог.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68271366 від 26.01.2022 року Баришівською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу номер у спадковому реєстрі №69042956.

Позивач 26.01.2022 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Однак позивач не зміг оформити свідоцтва про право на спадщину оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, про що Баришівською районною держаною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2022 (а.с. 29).

Матеріалами справи встановлено, що третя особа по справі ОСОБА_2 , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звертався, спадщину не прийняв.

Отже, позивач у шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , фактично спадщину прийняла, однак свідоцтво про спадщину на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай), не отримала, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів спадкодавця на вказану земельні ділянку.

У відповідності до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільного кодексу України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 5 ст.1 268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Поряд з цим відповідно до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

В пункті 17 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, зазначено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відтак, з урахуванням визнання позову відповідачем та того, що іншим чином, окрім звернення до суду, позивачу захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на житловий будинок не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 206, 235, 247, 259, 263 265, 268, 273,354- 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про визнання права власнсоті на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власнсоті на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Червонописький