Провадження № 22-ц/811/570/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 07 лютого 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коханевича Романа Юрійовича, -

в с т а н о в и в:

21.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коханевича Романа Юрійовича, у якій просив визнати неправомірним розрахунок заборгованості по аліментах від 22 листопада 2021 року у виконавчому провадженні ВП № 66591240, складений державним виконавцем Коханевичем Романом Юрійовичем; зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коханевича Романа Юрійовича здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментах з урахуванням приписів частини 2 статті 195 СК України.

Скаргу обгрунтовував тим, що у провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №66591240 з примусового виконання судового наказу №461/5075/21, виданого 18.08.2021 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх доходів, починаючи з 16.06.2021 року. У зазначеному виконавчому провадженні державним виконавцем Коханевичем Романом Юрійовичем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах від 22.11.2021 року. Даний розрахунок він не отримував, ознайомився з таким лише 06.12.2021 року, коли прибув за викликом до державного виконавця. Із розрахунком заборгованості по аліментах від 22.11.2021 року він не погоджується, вважає такий складеним з порушенням вимог статті 185 Сімейного кодексу України. Зазначає, що він є фізичною особою-підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування. Таким чином, державним виконавцем підлягала застосуванню частина 2 статті 195 СК України, згідно якої заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Однак, всупереч вимог закону, державним виконавцем здійснено нарахування заборгованості зі сплати аліментів, виходячи з його доходів: липень - 38338 грн, серпень - 22876 грн, вересень - 34101,20 грн, жовтень - 13018 грн. Враховуючи наведене вважає, що державним виконавцем Коханевичем Р.Ю. розрахунок заборгованості проведено не у відповідності до норм закону, а відтак є неправомірним.

Оскаржуваною ухвалою скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коханевича Романа Юрійовича задоволено.

Визнано неправомірним розрахунок заборгованості по аліментах від 22 листопада 2021 року у виконавчому провадженні ВП № 66591240, складений державним виконавцем Коханевичем Романом Юрійовичем.

Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коханевича Романа Юрійовича здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментах, з урахуванням приписів частини 2 статті 195 СК України.

Ухвалу суду оскаржив Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що розрахунок заборгованості по аліментах обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих, зокрема, з інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Вважає, що розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №66591240 здійснено на підставі ч.1 ст.195 СК України та з урахуванням п.4 Розділу 16 Наказу «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень». Відтак, при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментах державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Однією із засад здійснення виконавчого провадження є обов`язковість виконання судових рішень.

Згідно ст. 6 Закону У країни «Про виконавче провадження» державний виконавець, зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є ФОП і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18 (провадження № 61-18142св19) зазначено, що розрахунок заборгованості за аліментами платника аліментів, який є ФОП і перебуває на спрощеній системі оподаткування, необхідно проводити відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 66591240 з примусового виконання судового наказу №461/5075/21, виданого 18.08.2021 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх доходів, починаючи з 16.06.2021 року.

25.08.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66591240.

В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем Коханевичем Романом Юрійовичем проведено розрахунок заборгованості по аліментах від 22.11.2021 року.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 22.11.2021 року, такий проведено з врахуванням доходів боржника у червні-жовтні 2021 року. Сума заборгованості становить 16668,38 грн., боржником сплачено 20000 грн.

В розділі 3 зазначено вище розрахунку містяться відомості щодо доходів боржника, які визначені (встановлені) виконавцем у наступних розмірах: червень - 1672,0 грн., липень - 38338,0 грн., серпень - 22876,0 грн., вересень - 34101,20 грн., жовтень - 13018, 0 грн.

Наведений розрахунок проведений державним виконавцем на підставі декларацій про доходи та майно боржника ОСОБА_1 .

Матеріалами справи встановлено, що боржник ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що, здійснюючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника, як фізичної особи-підприємця, виходячи з усіх його доходів, державний виконавець не дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження» та норм СК України, оскільки заборгованість зі сплати аліментів для фізичної особи-підприємця, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, проводиться, виходячи із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, і винятки з цього правила закон не містить.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки державний виконавець при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами ОСОБА_1 , який є фізичною особою - підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування, виходив з доходів боржника, зазначених у податковій декларації, а не із середньої заробітної плати працівника по Львівській області, чим порушив вимоги частини другої статті 195 СК України, що є підставою для визнання такого розрахунку неправомірним.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2021 року у справі № 757/35562/18-ц.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 29 серпня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук