Провадження № 2/761/3454/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Бражніченко І.О., Шаповала М.С.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Талай С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

в січні 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, згідно з якою просить суд: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 19085,28 грн. матеріальної шкоди, 30 000,00 грн. моральної шкоди, а також сплачений судовий збір та витрати на послуги адвоката.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 грудня 2020 року о 13 годині 10 хвилин на проспекті Перемоги, 11 в м. Києві, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки Toyota Land Cruiser Prado, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2021 № 761/3647/21 Відповідача визнано винною у порушенні пунктів 2.3 «б» та 13.1 Правил дорожнього руху України, а її дії кваліфіковані за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачем вказано, що у результаті зазначених дій відповідача, позивачу було завдано матеріальної шкоди у сумі 110 435,41 грн. (вартість відновлювальних робіт, а саме: придбання запчастин, матеріалів та робіт), що підтверджується Актом наданих послуг від 29.06.2021 № ТОВ «Автосаміт на Столичному». Цивільна відповідальність Відповідача застрахована у ТЗДВ «СК «Оберіг». 01 червня 2021 року страховик ТЗДВ «СК «Оберіг» виплатив Позивачу страхове відшкодування у сумі 91 350, 13 грн. шляхом перерахування коштів безпосередньо на банківський рахунок ТОВ «Автосаміт на Столичному», тобто особі, що здійснювала відновлювальні роботи щодо транспортного засобу Позивача.

Так, позивачем зазначено, що згідно з Актом наданих послуг від 29.06.2021 № ТОВ «Автосаміт на Столичному» сума відновлювальних робіт складає 110 435,41 грн. За таких обставин сума невідшкодованого збитку становить 19 085,28 грн. (110 435,41 - 91 350,13), яку Позивач за рахунок власних коштів сплатив на банківський рахунок ТОВ «Автосаміт на Столичному», що підтверджується квитанцією.

Крім того, позивачем вказано, що отримані під час ДТП пошкодження, а також їх наслідки призвели до вимушених змін у житті позивача та його стосунках з оточуючими через зміни в психологічному стані Позивача, що призвело до знервованості та дратівливості і, як наслідок, до ускладнення відносин з близькими. Більше того, протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля йому довелося звертатись за допомогою до адвоката, нести витрати на правову допомогу, самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час вона не могла вночі спокійно спати. І до того її суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися, крім того пошкодили мій перший, придбаний із автосалону, улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім і члени її родини, що призвело до розладу стосунків. Розмір своїх душевних страждань і страждань її родини вона оцінює в 30 000 гривень.

Враховуючи вище викладене, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» про поновлення на посаді та вирішено, що розгляд цивільної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.11.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

23.11.2021 року до суду від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Талай С.В. заперечення на позову заяву, які на підставі ч. 2 ст. 126 та ч. 2 ст. 222 ЦПК України залишено без розгляду та повернуто представнику відповідачу.

07.12.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на заперечення на позову заяву яку на підставі ч. 2 ст. 126 та ч. 2 ст. 222 ЦПК України залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на вимоги ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування".

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2020 року о 13 годині 10 хвилини по пр-т Перемоги, 11 в м. Києві, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки Toyota Land Cruiser Prado, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_3 що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, тобто порушила вимоги пунктів 2.3 «б» та 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року у справі №761/3647/21 визнано ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (протокол серії ДПР18 № 193741 від 28 грудня 2020 року), і застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Вказана постанова набрали законної сили, про що свідчать відмітки про набрання постанови суду законної сили.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на :безпечні умови дорожнього руху. Учасники руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху ті інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям та громадянам.

Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що відповідач ОСОБА_4 винна у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП та механічні пошкодження транспортних засобів.

У результаті ДТП позивачу було завдано матеріальної шкоди у сумі 110 435,41 грн. (вартість відновлювальних робіт, а саме: придбання запчастин, матеріалів та робіт), що підтверджується Актом наданих послуг від 29.06.2021 № ТОВ «Автосаміт на Столичному» (а.с. 20-21).

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачу була спричинена матеріальна шкода в розмір 110 435,41 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ТЗДВ «СК «Оберіг», доказів зворотному відповідачем не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2021 року страховик ТЗДВ «СК «Оберіг» виплатив Позивачу страхове відшкодування у сумі 91 350, 13 грн. шляхом перерахування коштів безпосередньо на банківський рахунок ТОВ «Автосаміт на Столичному», тобто особі, що здійснювала відновлювальні роботи щодо транспортного засобу Позивача, що підтверджується платіжним дорученням №6894 від 01.06.2021 (а.с. 16).

Згідно вимог ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду п. 71 у справі 71 у справі 755/18006/15-ц Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між Фактичним розміром школа і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - Постанова).

В п. 4 Постанови зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, докази мають були належними - містити інформацію щодо предмета спору, допустимими, тобто одержані в законний спосіб та достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Надані позивачем докази на підтвердження обставин завдання матеріальної шкоди є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідача ОСОБА_4 , яка на правовій підставі керувала транспортним засобом «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 та наявністю між її діями та наслідками, що настали, безпосереднього причинного зв`язку, що встановлено постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.02.2021 року, то сума відшкодування має бути стягнута саме з відповідача в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, розмір якої підтверджується Актом наданих послуг від 29.06.2021 № ТОВ «Автосаміт на Столичному», також судом враховується сума виплаченого позивачу страхового відшкодування в розмірі 91 350,13 грн. Так як страхові відшкодування не покрили в повній мірі понесені витрати, отже відповідно до ст.1194 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими позивачем страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 19 085,28 грн. (110 435,41 грн. - 91 350,13 грн.).

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в частині стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 19 085,28 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування (110 435,41 грн. - 91 350,13 грн.).

Разом з тим, щодо позовних вимог стосовно стягнення відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн. слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем була заподіяна позивачу моральна шкода в результаті ДТП. Однак, враховуючи усі встановлені судом обставини по справі, суд знаходить суму моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. 00 коп. занадто завищеною, такою, що не відповідає ступеню перенесених страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Крім того, позивачем заявлену вимогу про розподіл судових витрат та зазначено що сума судових витрат на професійну правничу допомогу нею понесена у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу надано до суду наступні документів: копія договору про надання правової допомоги від 21.01.2021 року, акт про прийняття-передачі наданих послуг (виконаних робіт) 16.11.2021 року, розписку від адвоката Черненко Є.М. відповідно до договору про надання правової допомоги від 16.11.2021 року отримав 10 000,00 грн., довідка від 21.01.2021.

Відповідно до п. 2 Договору про надання правової допомоги від 21.01.2021 вартість послуг адвоката за цим Договором складає 10 000,00 грн.. Вартість та обсяг наданих послуг (виконаної роботи) підтверджується Актом наданих послуг, що скріплюється підписами сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 390,07 грн. (42,96%)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану 18.12.2020 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 19085,28 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 390,07,00 грн. Та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , адреса: 03040, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 14.

Повний текст рішення складено 15.08.2022.

Суддя: