Справа № 438/2015/21
Провадження 2/438/175/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

заочне

31 серпня 2022 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Валькович Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства «Вододар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2021 року позивач комунальне підприємства «Вододар» Бориславської міської ради звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги про стягнення з водопостачання та водовідведення в розмірі 13191,92 грн. інфляційний нарахувань 1568,13 грн. 3% річних 662,55 грн., а всього 15 422,60 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що комунальне підприємство «Вододар», відповідно до вимог Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Закону України «Про житлово комунальні послуги», «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» затверджених наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 27.06.2008 року №190, «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, «Правил надання послуг з центрального водопостачання та центрального водовідведення», затверджених Постановою КМУ №690 від 05.07.2019 року, надає послуги по водопостачанню та водовідведенню.

Також, позивач у позовній заяві зазначає, що відповідачі є індивідуальними споживачами послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , які надає комунальне підприємство «Вододар» Бориславської міської ради.

Станом на 01 грудня 2021 рік у відповідачів виникла заборгованість перед комунальним підприємством «Вододар» з водопостачання та водовідведення у розмірі 13191,92 грн. Посилаючись на ст. 625 ЦПК України комунальне підприємство «Вододар» зазначає, що з відповідачів підлягає стягненню за період прострочення основного зобов`язання індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 1568,13 грн. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 662,55 грн.

На виконання п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем, в позовній заяві подав попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести.

Ухвалою судді від 17 січня 2021 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

14 березня 2022 через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача адвоката Бачинського А.В. про стягнення понесених судових витрат у сумі 1 500, 00 грн. за складання позовної заяви та стягнення сплаченого судового збору в сумі 2 270, 00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 19.05.2022 подала до суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги, в якому зазначила, що позовні вимоги заявлені до неї є безпідставними, оскільки вона та її син ОСОБА_4 , не є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , так як ні вона ні її син ОСОБА_4 з 10 червня 2010 року не проживаються за вказаною адресою, додатково подала довідку про склад сім`ї, та зазначила, що користується житлово комунальними послугами з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 .

Представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, з урахуванням того, що з моменту подання позову до суду відповідачу додатково було нараховано заборгованість за спожиті послуги за водопостачання та водовідведення у сумі 2923,09 грн. та крім цього після подання позову КМУ прийнято постанову №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до якої забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово комунальні послуги, просив стягнути відповідачів 16 115,01 грн. основної заборгованості, без нарахування інфляції та 3% річних.

Зважаючи на відзив поданий відповідачкою ОСОБА_5 , представником позивача подано клопотання про зміну неналежного відповідача, в якому останні просив замінити первісних відповідачів по справі, залишивши у справі відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08.06.2022 клопотання представника позивача адвоката Бачинського А.В. задоволено, замінено первісних відповідачів у справі №438/2015/21 з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , залишивши у справі відповідачами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його та позивач участі.

Відповідачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились про час, дату, місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

Відповідачами в установлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явилась. Тому, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з відділу реєстрації Бориславської міської ради Львівської області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України.

Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів.

У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц.

Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Приписами пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.

Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безпреривно, належної якості та підлягає оплаті.

Відповідно до п. 18 ч.1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» розрахунковим період для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до вимог ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» тарифи на надання послуг питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю компенсувати експлуатаційні витрати та забезпечити надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання.

Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів.

Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користуються житлово-комунальними послугами з водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі взагалі не користується послугами комунального підприємства «Вододар» до суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.

В порядку передбаченому ст. 540 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 18 зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги, тому враховуючи положення ст. 541 ЦК України зобов`язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер, а тому відповідачі несуть солідарні зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого комунальним підприємством «Вододар» відповідачами не була сплачена сума заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, яка на час розгляду справи не погашена.

Згідно наданих позивачем уточнених розрахунків, відповідачам нарахована заборгованість за квітень 2018 по червень 2022 року у загальному розмірі 16115,01 грн. Наданими послугами водопостачання та водовідведення відповідачі користувались, із заявами про припинення надання послуг, а також зі скаргами у зв`язку із ненаданням послуг не звертались. (а.с.87).

Зазначена заборгованість утворилася внаслідок не проведення оплати відповідачами за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості.

Відповідачами не спростовані докази позивача щодо наявної заборгованості, не доведено належними допустимими доказами фактів ненадання їм послуг, не споживання послуг або оформлення відмови від їх надання.

У випадку небажання сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, відповідачі не були позбавлені можливості відмовитись від цієї послуги комунального підприємства «Вододар», однак не скористалися даною можливістю та не звернулись до позивача з будь-якими заявами щодо якості надання послуг водопостачання або відключення від постачання води, каналізації. Доказів на підтвердження того, що відповідачі не користувалась послугами позивача суду не надано.

У відповідності зі ст. ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст.64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 214/7766/15-ц.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з зазначеною статтею, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між комунальним підприємством «Вододар» та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки за відсутності письмового договору, як такого, оскільки підприємство надає житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення. Отже, відповідачі зобов`язані сплатити грошові кошти за надані комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг, виходячи з факту надання житлово-комунальних послуг до квартири, що розташована в багатоквартирному житловому будинку, та ґрунтується на законі.

Позивач фактично надавав відповідачам житлово-комунальні послуги, а відповідачі, будучи власниками квартири, не відмовлявся від них.

Вирішуючи вимогу щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 1500,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Пропорційно задоволеним позовним вимогам, на користь позивачки підлягають стягненню з відповідача документально підтверджені судові витрати в сумі 2270,00 грн, сплаченого судового збору за ставкою немайнових вимог фізичної особи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача надано договір № 9/2020 про надання правової допомоги від 31.12.2020 року; договірні ставки адвокатського гонорару; акт про надану правову допомогу від 05.01.2022 року, додаток №1 до договору про надання правової допомоги № 9/2020 від 31.12.2020.

Як стверджується матеріалами справи, представник позивача в порядку надання останньому професійної правничої допомоги здійснював написання відповідей на листи та скарги адресовані на ім`я КП «Вододар», підготовка позовної заяви, підготовка заяви про видачу судового наказу, надано консультацію, з яких вбачається, що саме адвокатом Бачинським А.В. були надані послуги та докази щодо підготовки, подання, та супроводження позову, та вартість таких послуг.

Натомість, позивачем (його представником) так і не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та (або) доводів і доказів про неспівмірність цих витрат, що унеможливлює вирішення судом питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки (ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності) суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, з власної ініціативи.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №454/3919/18 (провадження № 61-13848св21).

За вищенаведених обставин в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідачів на користь позивача 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір у розмірі 2 270,00.

Керуючись ст. ст. 625,629, 509,526 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Комунального підприємства «Вододар» Бориславської міської ради заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 16115,01 грн.

Стягнути солідарно зОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь комунального підприємства «Вододар» Бориславської міської ради судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України , не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: комунальне підприємство «Вододар» Бориславської міської ради, , місцезнаходження: вул. В. Великого, 229 а, м. Борислав, Львівська область;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б. Хемич