Справа №278/2373/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Здобуток» Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по належних розрахункових при звільненні з роботи виплат, що належать до структури заробітної плати, і середнього заробітку за період не розрахунку, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла вище вказана заяву, у якій заявник просить постановити рішення, яким стягнути з КП «Здобуток» Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на його користь заборгованість по належних розрахункових при звільненні з роботи виплатах у розмірі 5053,00 грн.

Суд, розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 160 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Негайно після закінчення судового розгляду суди ухвалюють рішення іменем України (ч. 1 ст. 259 ЦПК України).

Однак, при звернення до суду з заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 просить постановити рішення, що суперечить вище вказаним нормам законодавства.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що при зверненні до суду з вимогою щодо стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати довідки про заборгованість по виплаті заробітної плати повинні подаватись в оригіналі.

Заявник також посилається у заяві на те, що останній поніс судові витрати на правничу допомогу у сумі 1500 грн. Відтак, на виконання вимог норми абзацу 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання до закінчення судових дебатів у справі відповідної заяви про стягнення витрат на правничу допомогу ним повідомляється про таке стягнення.

Однак, цивільним законодавством не передбачено стягнення судових витрат на правничу допомогу у наказному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

В той же час, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165, 167 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Здобуток» Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по належних розрахункових при звільненні з роботи виплат, що належать до структури заробітної плати, і середнього заробітку за період не розрахунку.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя О. М. Дубовік