У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

23.08.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, де заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту визнання батьківства, згідно з якою на підставі ст. ст. 128, 130 СК України просить суд: встановити факт визнання батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Ужгород) стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Ужгород); внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 504 від 07.05.2008 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), та вказати в графі «батько» - ОСОБА_1 , громадянин України.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що з 2007 року він проживає однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ведуть спільне господарство та виховують дітей. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дитина чоловічої статі, яку назвали ОСОБА_4 . Враховуючи, що на момент народження дитини офіційно шлюб між ними не було зареєстровано, то відомості про батька були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, складено актовий запис № 504 від 07.05.2008 ВДРАЦС у місті Ужгород, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 та в графі батько дані внесено зі слів матері. 17.05.2022 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено шлюб, після чого прізвище обох стало ОСОБА_3 . Під час проживання однією сім`єю та на момент укладання шлюбу у них з дружиною народилося троє дітей, в свідоцтві про народження яких дані внесено зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Після укладання шлюбу, у липні 2022 року вони з дружиною звернулися до відділу ДРАЦС у місті Ужгород із заявою про визнання батьківства відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . До заяв про визнання батьківства були додані всі необхідні документи. 05.08.2022 їм було видано свідоцтва про народження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Відносно визнання батьківства його сина ОСОБА_9 йому відмовлено та надано письмову відповідь, в якій зазначено, що на момент народження ОСОБА_9 ні його дружина ОСОБА_3 , ні він - ОСОБА_1 не досягли повноліття і не набули повної цивільної дієздатності. Також у відповіді вказано, що ВДРАЦС у місті Ужгород вважає в даному випадку доцільно розглядати заяву про визнання батьківства ОСОБА_1 відносно свого сина ОСОБА_9 в судовому порядку. Заявник вказує, що факт батьківства ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами: його добровільним бажання визнати батьківство відносно сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідченнями матері дитини - ОСОБА_3 . Встановлення факту батьківства необхідно йому для оформлення свідоцтва про народження його сина ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі на підставі вказаної заяви приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Як роз`яснено в абзаці 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно з абзацами 3 - 5 п. 7 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту наведених норм права вбачається, що справи окремого провадження мають такі особливості: заявлені в порядку окремого провадження вимоги є безспірними (відсутній спір про суб`єктивне право); завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав; в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується.

Законодавством визначено, що процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи, батьківство якої встановлюється, що регулюється положеннями ст. 130 СК України. У той же час процедура визнання батьківства встановлена ст. 128 СК України та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Дана норма СК України чітко вказує про необхідність звернення до суду саме з позовом про визнання батьківства, а не із заявою про встановлення факту батьківства.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Таким чином, справи за заявами про встановлення фактів батьківства, враховуючи зміст норм ст. 130 СК України розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, а у другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем або позивачем у справі.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), № 361/2653/15-ц (провадження № 61-2239св21) від 15 квітня 2021 року.

Отже, оскільки заявник бажає встановити факт батьківства за собою, то йому відповідно слід звернутися до суду з цією вимогою у порядку позовного провадження та з посиланням на відповідні норми, що регулюють порядок визнання батьківства.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що батьківство стосовно дитини за вказаних обставин визначається за правилами позовного провадження, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі, роз`яснивши заявнику його право на звернення до суду в порядку позовного провадження із позовом про визнання батьківства.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 293, 294, 315 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту визнання батьківства.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай