Справа № 752/7895/20
Провадження № 2/752/957/22
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
05 липня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,
розглянувши в місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансові технологія», треті особи: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, товариство з обмеженою відповідальністю «Промінвестекологія», ОСОБА_2 , про припинення повноважень голови комісії з припинення, -
у квітні 2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовними вимогами, які в подальшому збільшила, до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансові технологія» (далі по тексту - відповідач, ТОВ «Фінансові технологія») про припинення повноважень та зобов`язання виключити її з реєстру відомостей як голови комісії з припинення (ліквідатора).
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань учасниками (засновниками) ТОВ «Фінансові технологія» є ТОВ «Промінвестекологія» (99% статутного капіталу) та ОСОБА_2 (1% статутного капіталу).
25.02.2020 року ОСОБА_1 на ім`я загальних зборів учасників ТОВ «Фінансові технологія» направлено заяву при припинення повноважень як голови через особисті обставини з 10 березня 2020 року.
Аналогічну заяву надіслала також ТОВ «Промінвестекологія».
Зазначає, що бездіяльність відповідача щодо припинення її повноважень є протиправною і порушує права позивача. Вважає, що повноваження є припиненими за власним бажанням з 10 березня 2020 року.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 7 травня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, учасникам справи визначений строк на подання заяв по суті (а.с. 15-16).
У квітні 2021 року позивачка надіслала до суду заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію. У заяві про збільшення позовних вимог та зміну предмету позову підтримала позов в повному обсязі, а також просила зобов`язати Голосіївську районну в м. Києві ради здійснити реєстраційну дію шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб відомостей про ОСОБА_1 як голови комісії з припинення.
Ухвалою від 15 квітня 2021 року у задоволенні клопотання позивачки про проведення судового засідання у режимі відеоконференції відмовлено (а.с. 52).
У судове засідання 22.07.2021 року учасники справи не з`явилися.
Відповідач ТОВ «Фінансові технологія» явку представника у судові засідання жодного разу не забезпечило, судові повістки були повернуті до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Ухвалою від 22 липня 2021 року судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Промінвестекологія» та ОСОБА_2 (а.с. 61-62).
Ухвалою від 22 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог залишено без руху (а.с. 63-64).
Справа, призначена на 24 грудня 2021 року та 31.03.2022року не розглядалася у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін. Учасники справи про дату, час, та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями не звертався.
Треті особи не скористалися своїм правом і не подали свої пояснення у справі.
За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
Відповідно до ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» (далі - Закон) (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.
За приписами ст. 41 Закону до виключної компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю відноситься, зокрема, прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.
Згідно з приписами статті 61 Закону України «Про господарські товариства» скликання та проведення загальних зборів товариства відноситься до виключної компетенції голови товариства, його виконавчого органу та учасників товариства, як носіїв відповідних корпоративних прав.
Як вбачається з позовної заяви, 25.02.2020 ОСОБА_1 надіслала заяви про припинення повноважень за власним бажанням з 10.03.2020 року на адресу загальних зборів учасників ТОВ «Фінансові технології» та засновнику - ТОВ «Промінвестекологія» (а.с. 7-11).
Відповідно до пункту четвертого частини першої cтатті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39).
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України ліквідатора призначають учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи.
Частиною першою статті 38 КЗпП України передбачене право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Разом з тим особливість звільнення голови комісії з припинення (ліквідатора) товариства полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.
У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення ліквідатора, йому із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.
За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.
Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.
Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.
Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.
Враховуючи порушення права позивача на припинення повноважень, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.
З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям "приватне життя".
Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просив припинити повноваження ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням з посади за власним бажанням з 10 березня 2020 року.
Написання ОСОБА_1 заяви про звільнення за власним бажанням, направлення вказаної заяви учасникам товариства, свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади ліквідатора товариства.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак відомості про ОСОБА_1 не виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За правилами, встановленими частинами третьою та шостою статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 25 Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
У прохальній частині позовної заяви позивачка просила зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про голову комісії з припинення та підписанта ТОВ «Фінансові технологія» Гайдай Т.І.
Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання трудових відносин припиненими після набрання законної сили є підставою для виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про голову комісії з припинення або ліквідатора Товариства Гайдай Т.І.
Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач та треті особи будь-яких заперечень на позов та доказів на спростування заявлених позивачем вимог до суду не подавало.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в частині задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 21, 43, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 22, 36, 38 Кодексу Законів про працю України, ст. ст. 5, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13,76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,
позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансові технологія», треті особи: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, товариство з обмеженою відповідальністю «Промінвестекологія», ОСОБА_2 , про припинення повноважень голови комісії з припинення, - задовольнити частково.
В решті задоволення позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя К.Г. Плахотнюк