Справа № 355/2203/21
Провадження № 2/355/582/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області про набуття права на земельну частку (пай) та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька відкрилась спадщина, яку вона прийняла, але, після смерті спадкодавця позивач не змогла оформити право власності на земельну ділянку (пай), оскільки у спадкоємця відсутні документи, які б посвідчували права власнсоті спадкодавця на це майно.

Позивач звернувся до суду та просив захистити його право власнсоті шляхом визнання права на земельну ділянку у порядку спадкування.

Також позивач просив суд витребувати у Відділу №2 Управління у Броварському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області належним чином засвідчену копію державного акту на право колективної власнсоті на землю серія ІІ-КВ №000052 від 09.07.1997 року, виданого Колективним сільськогосподарським підприємством «Баришівське».

Ухвалою суду від 31.03.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача та витребувано у Відділу №2 Управління у Броварському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області належним чином засвідчену копію державного акту на право колективної власнсоті на землю серія ІІ-КВ №000052 від 09.07.1997 року, виданого Колективним сільськогосподарським підприємством «Баришівське».

30.05.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог у повному обсязі та просили розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

20.06.2022 від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі позивача та його представника.

20.06.2022 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребувати від Головного управління Держгеокадастру у Київській області належним чином засвідчену копію державного акту на право власності на землю серії ІІ-КВ №000052 від 09.07.1997, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству «Баришівське».

20.06.2022 ухвалою суду закрито підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином шляхом направлення електронного листа та SMS-повідомлення. В матеріалах справи містяться заява представника позивача про розгляд справи без його участі.

Враховую те, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи суд вважає за можливе проводити судовий розгляд у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки, ОСОБА_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського рай управління юстиції у Київській області вчинено актовий запис № 13 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2021 року, а.с. 12).

При житті ОСОБА_2 не складала заповідальне розпорядження щодо належного їй на праві власності майна.

Після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем за законом залишився її син - ОСОБА_3 . Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 09.07.1978 (а.с. 14).

При житті син померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не звертався до нотарі контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Степівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області вчинено актовий запис № 20 (копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 04 липня 2011 року, а.с. 13).

Факт родинних відносин між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 31.03.1967 (а.с. 10).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.10.2021, після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями першої черги є онука спадкодавця - позивачка по справі ОСОБА_1 та онук померлої - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 від 0810.2021, а.с. 15).

При житті ОСОБА_5 теж не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі.

Влітку 2021 року позивачка ОСОБА_1 дізналась від працівники Товариство з обмеженою відповідальністю «МХП - Агро-С», що після смерті її бабусі ОСОБА_2 відкрита спадщина по закону у вигляді земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № НОМЕР_6 площею 3,83 га, що знаходиться на території Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, яку Товариство орендує по договору оренди з Баришівською селищною радою, так як дана земельна ділянка є невитребуваною часткою (паєм).

Після смерті ОСОБА_2 до Баришівської районної держаної нотаріальної конторою по питанню прийняття спадщини звернулась лише позивачка.

Нотаріус у відповіді на повідомила про не можливість видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно та рекомендувала звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно порядку спадкування (лист від 23.12.2021,а.с. 32).

Як вбачається з архівної довідки № 156 від 17.12.2021, виданої директором комунальної установи «Баришівський трудовий архів» Баришівської селищної ради Київської області, та з архівної довідки б/н, виданої начальником архівного відділу Баришівської районної державної адміністрації, 24 грудня 1996 року на базі реформованого радгоспу «Баришівський», смт. Баришівка, Київської області, створено КСП (колективне сільськогосподарське підприємство) «Баришівське», що підтверджується протоколом №1 зборів працівників радгоспу від 24.12.1996 року (а.с. 16).

31 серпня 2006 року у зв`язку з банкрутством СТОВ «Агрофірма Нива» ліквідується, підтвердженням чого є ухвала Господарського суду Київської області від 31 серпня 2006 року (а.с. 17).

Згідно довідки № 74 від 24.12.2021 на запит адвоката № 201-62/59-3 Баришівський архівний сектор Броварської районної державної адміністрації Київської області надав протокол № 1 загальних зборів КСП «Баришівське» та копію розпорядження КСП «Баришівське» від 03 березня 2000 року № 22-к, які засвідчують правонаступництво радгоспу «Баришіський, КСП «Баришіське», СТОВ «Агрофірма Нива» і припинення їхньої діяльності. Відповідно до копії розпорядження по КСП «Баришівське» № 22-к від 03 березня 2000 року в результаті реорганізації КСП «Баришівське» рішенням загальних зборів працівників КСП ( протокол № 6 від 26 лютого 2000 року) та згідно свідоцтва про державну реєстрацію, виданого Баришівською державною районною адміністрацією від 02 березня 2000 року за реєстраційним № 63, КСП «Баришівське» реорганізовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» (довідка, копії протоколу № 1 та розпорядження додаються до позову) (а.с. 19 - 27).

Згідно копії державного акту на право колективної власності серії II - КВ № 000052 від 09.07.1997 року КСП «Баришівське» отримало у колективну власність землю сільськогосподарського використання на території Баришівського району Київської області 1018.8 га (а.с. 33 34).

Архівна довідка № 122 від 08.10.2021 року, видана комунальною установою «Баришівський трудовий архів» Баришівської селищної ради Київської області, підтверджує, що в документах архівного фонду СТОВ «Агрофірма «Нива», яка до 24.12.1996 року була радгоспом «Баришівський», до 26.02.2000 року - КСП «Баришівське», маються відомості про трудову діяльність ОСОБА_2 . Відповідно до даної довідки ОСОБА_2 була зарахована в штат працівників Сезенківського дитячого садку «Баришівський» нянею -прибиральницею з 09 квітня 1965 року по наказу директора радгоспу від 06 травня 1965 року. З 01 січня 1968 року ОСОБА_2 зарахована постійною робочою відділку № 1, а саме дояркою. Звільнено ОСОБА_2 з посади доярка відділку № 1 з 01 жовтня 1970 року в зв`язку з переходом на пенсію по наказу директора радгоспу № 131-к від 09 жовтня 1970 року ( архівна довідка № 122 додається до позовної заяви) (а.с. 18).

На день видачі акту 09.07.1997 року на право колективної власності на землю КСП «Баришівське» ОСОБА_2 , як пенсіонер реорганізованого радгоспу «Баришівський» в КСП «Баришівське» була включена в списки членів КСП «Баришівське», які виявили бажання отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Але сертифікат на право на земельну частку (пай) у позивачки відсутній.

Як вбачається з довідки Баришівського архівного відділу Броварської районної державної адміністрації № 74 від 24.12.2021 року, що в документах архівного фонду радгоспу «Баришівський» списків членів КСП «Баришівське», які виявили бажання отримати сертифікат на право на земельну ділянку (пай), в які була включена ОСОБА_2 не виявлено, книга реєстрації сертифікатів по КСП «Баришівське» до архівного сектору на державне зберігання не надходила (а.с. 19).

Згідно довідки № 2438/03-16 від 23.12.2021 на запит адвоката № 13 Баришівська селищна рада Броварського району Київської області надала інформацію, що земельна ділянка № НОМЕР_6 по Сезенкіському старостинському округу є невитребуваною часткою (паєм) та згідно списку власників земельних часток на виготовлення державних актів по СТОВ «Баришівське» зазначена земельна ділянка закріплена за ОСОБА_2 (а.с. 30).

Підтвердженням включення ОСОБА_2 до списків членів КСП «Баришівське», які виявили бажання отримати сертифікат на право на земельну ділянку (пай) є копія списку власників земельних паїв на виготовлення державних актів по СТОВ «Баришівське», який додається до позову, в якому під номером 682 записана ОСОБА_2 і вказано номер земельної ділянки 350, яка закріплена за нею і їй виділена (а.с. 27).

Набуття ОСОБА_2 членства в КСП «Баришівське» та СТОВ «Агрофірма «Нива» та відповідно набуття права на земельну частку (пай) в даному товаристві підтверджується також копією списку жителів смт. Баришівка та с. Пасічна, які мають частку майнового паю в СТОВ «Агрофірма «Нива», затвердженому протоколом № 2 загальних зборів співвласників даного товариства від 19.05.2001 року, в якому під номером 503 записана ОСОБА_2 і зазначено кількість її вихододнів, коефіцієнт трудової участі та розмір майнового паю ( копія списків додається, оригінал зберігається у відповідача) (28 29).

Проте, як вбачається з листа Відділу №2 Управління у Броварському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 02.09.2021 року №31-30/0/56-21 згідно книги записів реєстрації сертифікаті на право на земельну частку (пай) по Сезенківській сільській раді відсутня інформація щодо реєстрації сертифікаті на право на земельну частку (пай) за ОСОБА_2 (а.с. 31).

Позивач зазначає, що бабуся позивачки ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай) в КСП «Баришівське», але за життя не оформила право на земельну частку (пай) у вигляді сертифікату чи Державного акта з незалежних від неї причин.

Відповідно до п. 2, 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв), право на земельну частку ( пай) мають:

колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарської підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право к. земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

- громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

- громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України» набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв від 05 червня 2003 року № 899 - IV основним документом, що посвідчує право не земельну частку ( пай), є сертифікат на право на земельну частку ( пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

-свідоцтво про право на спадщину;

-посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); -рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Член колективного сільськогосподарського підприємства ( далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, е тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифіката на праве на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно вимог ст. 25 Земельного кодексу України в редакції 2001 року, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ і організацій а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки(паю).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року судам потрібно мати на увазі, що згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 1216 НК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права' обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинили внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єк1; нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі і час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається Е підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуті права власності не встановлена судом.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бут протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположна свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародною права.

Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях 319, 326 ЦІ України.

Відповідно до ч. 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належить праве володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - щ право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За правилами статті 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею З ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

На підставі ст. ст. 7, 9, 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», земля є одним з об`єктів права колективної власності у підприємстві і вона включається до пайового фонду членів підприємства. Право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право колективної власності на землю, що посвідчує це право.

Відповідно до п.15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковано.

Вищезазначені обставини підтверджують, що ОСОБА_2 було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акту.

Право на земельну частку (пай) набуто ОСОБА_2 ще за життя внаслідок членства у КСП «Баришівське», що підтверджується архівними довідками, які додаються до позову, це право не припинилось у зв`язку з її смертю, то і відповідно майнові права увійшли до складу спадщини після її смерті.

Враховуючи вищевикладене спадкоємиця ОСОБА_1 має право після смерті бабусі ОСОБА_2 на визнання за нею права на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка № НОМЕР_6 площею 3,83 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Сезенківського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відтак, з урахуванням визнання позову відповідачем та того, що іншим чином, окрім звернення до суду, позивачу захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на земельну ділянку не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації позивачем свого права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 206, 235, 247, 259, 263 265, 268, 273,354- 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області про набуття права на земельну частку (пай) та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Баришівське», розміром 3.83 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № НОМЕР_6 на території Сезенківського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСЛ «Баришівське», розміром 3.83 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № НОМЕР_6 на території Сезенківського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Червонописький