Справа № 165/1445/22
Провадження № 2/165/437/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Нововолинську, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області про встановлення факту перебування особи на утриманні, -

встановив:

15 червня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Свій позов обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . Згідно з актом спеціального розслідування нещасного випадку складеного 22 грудня 2021 року та затвердженого начальником управління Держпраці у Волинській області, під час виконання своїх посадових обов`язків, внаслідок падіння з висоти, ОСОБА_4 отримав політравму, від якої помер. У цьому ж акті було зазначено, що вона, як дружина, перебуває на утриманні у потерпілого ОСОБА_4 . З метою отримання щомісячних страхових виплат у зв`язку із втратою годувальника, вона звернулася до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області (Нововолинське відділення), однак листом від 16 лютого 2022 року отримала відмову у зв`язку з невстановленістю факту перебування її на утриманні у чоловіка. Зазначає, що з 02 червня 1990 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 та разом, однією сім`єю, проживала з останнім за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує на те, що її чоловік перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5 , більше того він отримував пенсію. Також, у вільний від роботи час ОСОБА_4 працював підсобним робітником і мав додатковий дохід. Саме ОСОБА_4 оплачував комінальні платежі та її лікування. З 2015 року вона хворіє з діагнозом глаукома ока, перенесла операцію і єдиним її доходом є пенсія. Оскільки встановлення даного факту необхідно позивачу для отримання щомісячних страхових виплат по втраті годувальника, а відповідач не визнає заявленого нею факту, просила суд встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача в її користь судові витрати у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому. Зазначила, що позивач хворіє глаукомою, отримує одну лише пенсію, при цьому витрачає 800 грн. щомісячно на власне лікування. Саме ОСОБА_4 був годувальником в їх сім`ї і він оплачував дороговартісне лікування позивача. Після смерті чоловіка, ОСОБА_3 отримала в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування одноразову допомогу, однак у виплаті регулярних платежів відповідач безпідставно їй відмовив.

Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області Сулімов М.Л. у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві (а.с.53-54), однак в судових дебатах зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду і просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Справа, на його думку, є малозначною, а тому 3500 грн. є неспівмірною сумою зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт та послуг.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що працював разом з ОСОБА_4 і йому відомо, що останній щомісячно отримував 5-6 тисяч гривень заробітної плати та 10-15 тисяч гривень додатково на підробітках. Помер ОСОБА_4 внаслідок нещасного випадку, що стався на виробництві 26 листопада 2021 року.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що є сусідкою позивача і з 1997 року знайома з сім`єю ОСОБА_8 . З 1990 року по день смерті чоловіка, ОСОБА_3 проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 часто рибалив, а улов продавав, з цього мав додатковий дохід. Також їй відомо, що на час смерті чоловіка позивач не працювала і отримувала лише пенсію.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню.

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.11) з 02 червня 1990 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі .

До смерті ОСОБА_4 позивач постійно проживала разом з останнім однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки КП "УЖК №2" від 09 лютого 2022 року та копією акту від 31 травня 2022 року (а.с.18-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок нещасного випадку на виробництві, ОСОБА_4 помер (а.с.12).

У акті за формою Н-1/П спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 26 листопада 2021 року в ФОП ОСОБА_5 (а.с.6-10) ОСОБА_3 зазначена як член сім`ї потерпілого ОСОБА_4 , яка перебувала на його утриманні.

ОСОБА_4 востаннє працював в ТОВ "Спецмашбуд-М" та підсобним робітником у ФОП ОСОБА_5 (а.с.22-23) і в сукупності отримував заробітну плату та пенсію (а.с.14), які значно перевищували дохід позивача ОСОБА_3 (а.с.13) і саме він здійснював оплату комунальних послуг в житлі де проживало подружжя ОСОБА_8 (а.с.30-36).

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

У судовому засіданні встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_4 , починаючи з дня реєстрації шлюбу до дня своєї смерті систематично отримував дохід, розмір яких з врахуванням додаткових заробітків значно перевищував доходи заявниці, а тому суд вважає, що позов слід задоволити і встановити факт перебування ОСОБА_3 на утриманні у чоловіка ОСОБА_4 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на вищевикладену норму, суд стягує з відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Волинській області в користь ОСОБА_3 992,40 грн. судового збору, що був сплачений останньою при подачі позову до суду та підтверджений документально (а.с.4).

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи положення ст.81 ЦПК України та те, що позивачем документально підтверджено отримання професійної правничої допомоги (а.с.39-42), однак не підтверджено оплату коштів адвокату в сумі 3500 грн., суд, враховуючи обсяг робіт і час витрачений на підготовку процесуальних документів, механізм розрахунку гонорару адвоката обумовлений договором, вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є не співмірною з складністю справи, а тому приходить до висновку, що з відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Волинській області в користь позивача ОСОБА_3 підлягає стягненню 2500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що, на думку суду, буде достатнім та співмірним зі скланістю справи та виконаних адвокатом робіт.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.137, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.279, ст.315, ст.319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на утриманні у чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області (, адреса місцезнаходження: Київський майдан, буд.6, м. Луцьк, Волинська область) в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору та 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, а всього 3 492 (три тисячі чотириста дев`яносто дві) грн. 40 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06 вересня 2022 року включно.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк