ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2441/22
Провадження № 2-з/210/90/22
У Х В А Л А

іменем України

"17" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скотар Р.Є., з секретарем Хмельницькой Ю.В., у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду 16 серпня 2022 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту.

З письмової заяви встановлено, що ОСОБА_1 має намір подати позов про стягнення грошових коштів, сплачених як аванс за придбання нерухомого майна до відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 . 14.06.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_4 укладено договір авансу, відповідно до якого сторони домовилися укласти договір відчуження майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 2540 від 16.09.2016 року належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 на момент придбання вказаного нерухомого майна знаходилась і по теперішній час знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який також є відповідачем, оскільки нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № ВКІ № 614498 від 20.03.2008 року належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

25.07.2022 року відповідачу ОСОБА_2 було направлено повідомлення про односторонню відмову від виконання умов договору. Проте, станом на сьогоднішній день відповідач відмовляється повернути аванс за придбання житлового будинку у розмірі 10000 доларів США в еквіваленті. Тому просить суд накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК Україн, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У зв`язку з викладеним, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється в порядку письмового провадження, без фіксації технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно встановити наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

Зокрема, такий вид забезпечення позову як арешт майна передбачає обмеження права власника майна на користування цим майном.

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 307409539 від 15.08.2022 року житловий будинок, загальною площею 237,3 кв.м., житловою площею 115,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 2540 від 16.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Січкар Б.В. перебуває у приватній власності із часткою 1/1 ОСОБА_2 .

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 307408918 від 15.08.2022 року квартира, загальною площею 85,2 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу ВКІ № 614498 від 20.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. перебуває у спільній приватній власності із часткою 1/1 ОСОБА_3 .

Зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 у АДРЕСА_3 .

Щодо накладення арешту на зазначений житловий будинок та квартиру, суд виходить з наступного.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби, обмеженні права користування майном.

Так, забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення. Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір з приводу повернення авансу за придбання житлового будинку у розмірі 10000 доларів США в еквіваленті, тобто даний спір стосується стягнення грошових коштів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у виді арешту може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову, тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 237,3 кв.м., житловою площею 115,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 2540 від 16.09.2016 року. З огляду на співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд не знаходить підстав для накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, накладення арешту на об`єкти нерухомого майна призведе до унеможливлення їх відчуження власниками та вчинення відносно цього майна будь-яких реєстраційних дій.

Враховуючи викладене, суд задовольняє клопотання частково. В решті заявленого клопотання, з підстав зазначених вище, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150-153, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту - задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 237,3 кв.м., житловою площею 115,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу № 2540 від 16.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.М.

В решті заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Р. Є. Скотар