Справа № 226/3599/21
Справа № 226/3599/21
Провадження № 2/226/108/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ», треті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, в обґрунтування якого вказав, що 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. (далі - приватний нотаріус) був вчинений виконавчий напис № 98590 про стягнення з нього на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості за кредитним договором № 00-579930 від 10.01.2020 в розмірі 16821 грн 00 коп. 20.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. (далі - приватний виконавець) було відкрито виконавче провадження № 66870808 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису, в рамках якого з нього стягнуто основну винагороду приватного виконавця в сумі 1682 грн 10 коп., мінімальні витрати виконавчого провадження в сумі 669 грн 00 коп. та звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором на його заробітну плату, яку він отримує в ПАТ «АПК-ІНВЕСТ».

Цей виконавчий напис він вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки ніяких договорів з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» він ніколи не укладав. 10.01.2020 невідома особа, що зателефонувала йому в якості представника служби безпеки ПАТ «ПУМБ», незаконно шляхом шахрайства здійснила банківський переказ з його рахунку, у зв`язку з чим 11.01.2020 він звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047. Разом з тим на його мобільний телефон почали надходити SMS повідомлення та дзвінки з вимогою сплатити на користь відповідача борг за кредитним договором, у зв`язку з чим він прийшов до висновку, що вищевказана невідома особа також оформила кредит на його ім`я у мікрофінансовій установі, тому він повторно звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до поліції. Шахрай, маючи відомості про його податковий номер та серію і номер його паспорту, при укладанні договору позики інші відомості вигадав, оскільки вони не відповідають дійсним даним його паспорту. Також договір позики не містить його контактного номеру телефону, який має бути використаний як фінансовий телефон при реєстрації особистого кабінету та при подальшому погодженні відповідачем надання кредитних коштів позичальнику. Крім того вказану в договорі платіжну картку, на яку були перераховані кошти, він ніколи не мав. Отже кредитний договір з відповідачем був укладений іншою особою за підробленими документами, а грошові кошти були зараховані на банківський рахунок, який не має до нього ніякого відношення. До того ж своєї згоди на підписання цього договору він не надавав. Тому він вважає цей договір таким, що не є укладеним та таким, що не породжує для нього жодних зобов`язань перед відповідачем. Крім того оспорюваний виконавчий напис вчинено згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Тобто редакція переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Водночас ніякого договору з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» він взагалі не укладав.

На підставі постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.09.2021 ПАТ «АПК-ІНВЕСТ», в якому він працює, з його заробітної плати за вересень 2021 року було неправомірно утримано грошові кошти у розмірі 4157 грн 40 коп. в рахунок примусового виконання виконавчого напису № 98590 від 15.07.2021.

Вказуючи на небезспірність заборгованості і незаконність виконавчого напису, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 4157 грн 40 коп. разом з понесеними ним судовими витратами у зв`язку з оплатою професійною правничою допомогою адвоката в розмірі 8000 грн 00 коп.

До початку першого судового засідання позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій вказав, що на момент підготовки позовної заяви для подання до суду з його заробітної плати за вересень 2021 року на підставі постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.09.2021 ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» було утримано грошові кошти в розмірі 4157 грн 40 коп. Впродовж розгляду цієї справи з його заробітної плати за жовтень та листопад 2021 року в рахунок примусового виконання оспорюваного виконавчого напису було утримано грошові кошти в розмірі 4186 грн 81 коп. та 4132 грн 51 коп. відповідно. Тому позивач остаточно просить визнати виконавчий напис № 98590 від 15.07.2021 таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 12476 грн 72 коп. разом з понесеними ним судовими витратами у зв`язку з оплатою професійною правничою допомогою адвоката в розмірі 8000 грн 00 коп. та сплаченого судового збору в розмірі 908 грн 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Денисенко О.В. до суду не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, наполягаючи на позові, письмово сповістили суд про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, спрямував до суду відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги не визнав та вказав, що 10.01.2020 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, № 00-579930 (далі - Договір). Цей договір був укладений та підписаний дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, електронного підпису одноразовим ідентифікатором в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Отримання позивачем суми кредиту в розмірі 7000 грн підтверджується повідомлення про зарахування на картку позичальника відповідної суми. Оскільки позивач жодної сплати по кредитному договору не здійснив товариство з метою захисту своїх порушених прав звернулося до приватного нотаріуса. Станом на дату складання виконавчого напису заборгованість позивача перед ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» становила 16821 грн разом з витратами щодо проведення примусового стягнення. ТОВ «КАЧАЙ ГОШІ» згідно з вимогами законодавства надало до нотаріуса відповідні документи, які підтверджують суму боргу позивача, на підставі чого було вчинено виконавчий напис. Вважає, що питання правомірності вчинення виконавчого напису стоїть безпосередньо перед особою, яка його вчинила - нотаріусом, а не перед ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». В рамках вказаного виконавчого провадження з позивача було стягнуто 4157 грн 40 коп., однак на рахунок ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було зараховано лише 3171 грн 27 коп., які були направлені на погашення заборгованості за договором. Позивач вводить суд в оману щодо неукладання з відповідачем вказаного договору та намагається шляхом звернення до суду з цим позовом ухилитися від сплати боргу скасуванням виконавчого напису. Понесені позивачем витрати на правничу допомогу не відповідають дійсності, необґрунтовано завищені, не співмірні зі складністю справи, не підтверджені та є такими, що не підлягають задоволенню. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Треті особи Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., до суду також не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, заяв по суті справи та клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Згідно із ухвалою суду від 08.12.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи, клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково.

Згідно із ухвалою суду від 08.12.2021 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Згідно із ухвалою суду від 11.01.2022 позовна заява залишена без руху для усунення недоліків щодо сплати судового збору за вимогу майнового характеру.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 15.07.2021 приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 98590, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості за кредитним договором № 00-579930 від 10.01.2020 в сумі 16821 грн 00 коп., в тому числі: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 7000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісією в сумі 4200 грн 00 коп., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 5621 грн 00 коп.Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.02.2020 по 05.07.2021 (а.с.34).

Згідно з наявною у справі копією договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, № 00-579930 від 10.01.2020 з Додатком № 1 (Графік платежів) вказаний договір укладений між сторонами за паспортом позичальника онлайн. Зазначені у преамбулі цього договору паспортні дані позичальника ОСОБА_1 та його адреса не відповідають дійсним паспортним даним позивача та його адресі (а.с.103-108, 44-47).

За умовами цього договору позичальник ОСОБА_1 отримав від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» кредитні кошти в розмірі 7000 грн (п.1.2 договору) строком на 30 днів (п.1.3 договору), з кінцевою датою повернення позики 09.02.2020 (п.1.3 договору) та процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,01 % в день (п.1.4 договору) (а.с.103-108).

11.01.2020 за заявою ОСОБА_1 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України, за фактом викрадення грошових коштів з банківської картки «ПумбБанк», яка належить ОСОБА_1 (а.с.48).

На підставі виконавчого напису № 98590, виданого 15.07.2021, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В.20.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66870808 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості в розмірі 16821 грн 00 коп. (а.с.37).

Згідно із постановами приватного виконавця від 20.09.2021 в рамках вказаного виконавчого провадження з ОСОБА_1 стягнута основна винагорода приватного виконавця в сумі 1982 грн 10 коп. та визначена сума мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 699 грн 00 коп. (а.с.38, 39).

Також відповідно до постанови приватного виконавця від 24.09.2021 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який працює в ПАТ «АПК-ІНВЕСТ» (а.с.40).

Згідно із звітом ПрАТ «АПК -ІНВЕСТ» від 04.11.2021 за постановою від 24.09.2021 в рамках виконавчого провадження № 66870808 виданою за виконавчим документом № 98590 від 15.07.2021 з заробітної плати ОСОБА_1 були стягнуті грошові кошті за вересень 2021 року в розмірі 4157 грн 40 коп. (а.с.56).

Згідно із платіжним дорученням № 67958 від 21.10.2021 на рахунок ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» в погашення заборгованості ОСОБА_1 (вп № 66870808) було зараховано 3171 грн 27 коп. (а.с.119).

Згідно із звітом ПрАТ «АПК -ІНВЕСТ» від 20.12.2021 за постановою від 24.09.2021 в рамках виконавчого провадження № 66870808 виданою за виконавчим документом № 98590 від 15.07.2021 з заробітної плати ОСОБА_1 були стягнуті грошові кошті за жовтень 2021 року в розмірі 4186 грн 81 коп. та за листопад 2021 року в розмірі 4132 грн 51 коп. (а.с.137).

Відповідно до інформації приватного виконавця Малкової М.В. від 15.06.2022 за станом на 15.06.2022 в рамках виконавчого провадження № 66870808 стягнуто грошові кошти у розмірі 12476 грн 72 коп., з яких 10734 грн 29 коп. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ»; 669 грн - витрати виконавчого провадження та 1073 грн 43 коп. - основна винагорода приватного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів).

Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 15.07.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172.

Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017.

Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Редакція Переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку).

Доказів того, що кредитний договір № 00-579930 від 10.01.2020, укладений між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 , був нотаріально посвідчений, суду не надано. До того ж позивач спростовує сам факт укладення цього договору, а відповідач вказав, що цей договір було укладено в електронній формі.

У зв`язку з цим вчинення 15.07.2021 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним.

До такого висновку суд дійшов також з огляду на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), в якій зазначено, що оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, і укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Також суду не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості позивача, яким може бути банківська виписка з рахунку боржника, в якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Позивач у позовній заяві ставить під сумнів розмір заборгованості, вказуючи на те, що жодних договорів з відповідачем не укладав. Тому встановити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим.

Наведене свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Крім того вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду №758/14854/20 від 10.11.2021.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався в безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У своєму відзиві ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» вказує на те, що він не є належним відповідачем у цьому спорі, з чим суд не погоджується, беручи до уваги правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 в справі № 474/106/18 (провадження № 61-13847св19), відповідно до яких відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Що стосується вимог позивача про повернення безпідставно одержаних коштів з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Позивач просить стягнути на його користь з відповідача 12476 грн 72 коп., як безпідставно стягнуті з нього кошти.

Відповідно до ст.1212 ЦК Украни особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до відомостей приватного виконавця Малкової М.В. на виконання спірного виконавчого напису у виконавчому провадженні № 66870808 з заробітної плати позивача утримано 12476 грн 72 коп., з яких 10734 грн 29 коп. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ»; 669 грн - витрати виконавчого провадження та 1073 грн 43 коп. - основна винагорода приватного виконавця.

Оскільки, суд дійшов висновку, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, то і подальше утримання такого майна є протиправним, так як правова підстава для набуття грошових коштів відповідачем в ході проведення виконавчих дій відпала.

При цьому, суд враховує, що вказана безпідставно набута сума не підпадає під перелік випадків, коли безпідставно набуте не підлягає поверненню відповідно до вимог ст.1215 ЦК України.

Разом з тим безпосередньо ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» внаслідок розподілу утриманих з позивача грошових коштів отримано 10734 грн 29 коп., а сума 1742 грн 43 коп. (669 грн + 1073 грн 43 коп.)склала виконавчі збори.

З наведеного виходить, що лише грошові кошти, перераховані безпосередньо ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» в сумі 10734 грн 29 коп. урозумінні положень ст.1212 ЦК України є майном, яке відповідач фактично набув безпідставно, і саме ці кошти мають бути повернуті ним позивачу.

Грошові кошти в сумі 1742 грн 43 коп., які були спрямовані на погашення витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця, відповідач не набував, а тому вони не можуть бути стягнуті з відповідача як безпідставно набуті.

Позовні вимоги до приватного виконавця позивачем не заявлені, розподіл стягнутих з ОСОБА_1 сум ним не оскаржено, тому підстав для вирішення питання щодо цих коштів у суду немає.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем ОСОБА_1 14.10.2021 укладено з адвокатом Денисенко О.В. договір про надання правової (правничої) допомоги № 14/10-2021 (а.с.27-28).

Згідно із п.4.1, п.4.2 договору оплата послуг здійснюється на умовах повної передплати і закріплюється в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із п.1.1 та п.1.2 Додатку № 1 до цього договору вартість послуг складає 8000 грн 00 коп., до складу послуг входить правова допомога, спрямована на захист прав та інтересів клієнта в Димитровському міському суді Донецької області в рамках підготовки до розгляду та контролю за судовим розглядом цієї справи в суді (без участі адвоката в судових засіданнях).

На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано копії акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 28.10.2021 до наведеного договору та меморіального ордеру від 14.10.2021, згідно із якими ОСОБА_1 на користь адвоката сплачено 8000 грн за консультацію (аналіз ситуації, судової практики, визначення судової перспективи справи - 1500 грн), підготовку та подання адвокатських запитів до приватного виконавця та стягувача (1500 грн), складання та подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову (5000 грн) (а.с.29).

Згідно із ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ч.5 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2020 у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19.08.2020 у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є цілком співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, підтверджений відповідними доказами, адвокатом було досліджено достатню кількість нормативно-правових актів, у тому числі й практику Верховного Суду, позов мотивовано декількома підставами, які потребують окремого обґрунтування і вивчення законодавства різного напрямку та витрачення у зв`язку з цим достатнього часу.

Не заявляючи клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідач вважає, що ця вимога позивача не підлягає задоволенню через необґрунтованість та неспівмірність зі складністю справи та не підтвердження фактично сплачених сум. Однак будь-яких доводів неспівмірності витрат стороною не повідомлялося та не доводилося, оплата ж послуг адвоката підтверджується платіжним документом банку.

Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за вимогу майнового характеру (а.с.97) пропорційно задоволеного розміру цієї позовної вимоги (86%), що буде дорівнювати 781 грн (908 грн х 86%).

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу немайнового характеру, яка задоволена у повному обсязі, в сумі 908 грн 00 коп.,так як позивач звільнений від вказаних витрат при зверненні до суду з цим позовом.

На підставі ст.18, 1212, 1215 ЦК України, ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, керуючись ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» (юридична адреса: 03150, м.Київ, вул.Федорова Івана, б.64, кв.16, ), треті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна (місцезнаходження: 02094, м.Київ, вул.Поправки Юрія, б.6, офіс 14), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною за реєстровим номером № 98590 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості за кредитним договором № 00-579930 від 10 січня 2020 року за період з 09 лютого 2020 року по 05 липня 2021 року у розмірі 16821 грн 00 коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 10734 (десять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 29 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн 00 коп. та на сплату судового збору в розмірі 781 грн 00 коп., а всього 8781 (вісім тисяч сімсот вісімдесят одна) грн 00 коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.Є.Редько