Справа №568/434/22
Провадження №2-др/568/3/22
06 вересня 2022 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області
головуючий суддя Сільман А.О.
секретар судового засідання Саган В.В.
за участю представника відповідача Бернацький П.В.
розглянувши заяву позивачу про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радивилівмолоко"
про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 30.08.2022 у справі №568/434/22 позов ТОВ "Радивилівмолоко" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в наслідок ДТП - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Радивилівмолоко" 133821,21 грн. матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 2481 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.
У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач заперечив щодо ухвалення додаткового рішення. Зокрема, зазначив, що надані позивачем докази, не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження наданих правничих послуг.
В судовому засіданні представник відповідача заперечив вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, просив відмовити у стягнення витрат на правничу допомогу повністю. Зокрема, зазначив, що позивачем не надано належних доказів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. Позовна заява не містить посилання на практику Верховного Суду, а тому не можна стверджувати, що адвокатом надана послуга, як вивчення та аналіз судової практики судів касаційної інстанції в аналогічних справах; така послуга, як участь в судовому засіданні від 26.07.22 р., адвокатом не надавалась.
В судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою про виклик в суд.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про судове засідання, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі позивача.
Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п"яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченомустаттею 270цього Кодексу.
Представник позивача в позовній заяві та в судовому засіданні від 30.08.22 р. заявив про надання доказів, що підтверджують розмір понесених його довірителем судових витрат.
В контексі наведених норм та викладених обставин суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правової допомоги, додаткові угоди до договору, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та акт прийому-передачі наданих послуг.
Як вбачається із матеріалів справи, 05.05.22 р. між ТОВ "Радивилівмолоко" та адвокатом Богун Г.О. укладено договір про надання правничої допомоги.
Відповідно до умов Договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу представництва інтересів клієнта за позовною заявою ТОВ "Радивилівмолоко" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної ДТП, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Відповідно до п. 3.1 Договору, клієнт зобов`язався сплатити адвокату виногароду в розмірі, визначеному додатковою угодою до Договору, який є невід`ємною частиною.
Розмір оплати праці адвоката при наданні правничої допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додаткових угодах до цього Договору (п. 4.1 Договору).
Суд враховує, що закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу, однак він має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданим адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Суд звертає увагу на те, що ухвалою від 14.06.22 р. позовну заяву ТОВ "Радивилівмолоко" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до протоколу судового засідання від 26.07.22 р., судове засідання проведено без повідомлення сторін, представник позивача не приймав участь в судовому засіданні.
А відтак, вимога позивача в частині стягнення з відповідача 1000 грн. витрат на правничу допомогу за участь адвоката в судовому засіданні від 26.07.22 р. є недоведеною, необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
Крім того, з акту прийому-передачі наданих послуг вбачається, що адвокатом надано ТОВ "Радивилівмолоко" послугу - участь в судовому засіданні від 30.08.22 р., витрачено часу 2 години.
Проте, з протоколу судового засіданні від 30.08.22 р. вбачається, що судове засідання у справі № 568/434/22 розпочалось о 11:25 год. та завершилось о 12:28 год., тобто тривало одну годину. А відтак, визначений розмір оплати 2000 грн. за 2 години часу за участь в судовому засіданні від 30.08.22 р., є завищеним та не відповідає дійсносному витраченому часу адвоката.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 1000 грн. витрат на правничу допомогу за участь адвоката в судовому засіданні від 30.08.22 р. за одну годину витраченого часу.
Таким чином, відповідачем підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість в сумі 8500 грн.
Разом з тим, суд оцінює критично доводи представника відповідача про те, що заявник та його представник не надали суду документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, а тому в стягненні витрат на правничу допомогу, слід відмовити. Оскільки, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У даній категорії справ заявник повинен довести сам факт надання послуг, а не їх оплату.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18., від 01.09.2021 р. у справі №178/1522/18, тобто, вказана судова практика є незмінною.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача 8500 грн. витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №568/434/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радивилівмолоко" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В частині стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. - відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення виготовлений 06.09.22 р.
Суддя А.О. Сільман