Дата документу 31.08.2022
Справа № 334/1144/22
Провадження № 2/334/1868/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Саламаха С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом: акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.07.2012 року у розмірі 8014,08 грн., а також судові витрати по справі.

Справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу у їх відсутності.

Відповідач до суду не з`явилися. Відповідач ОСОБА_1 направила до суду заяву з проханням слухати справу в її відсутність, надала суду відзив на позовну заяву, в якій вказала, що 01.02.2014 року вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бєлка В.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її сини, відповідачі по справі, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька на її користь, а тому вони не можуть бути відповідачами по даній справі. 07.10.2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом і Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З 2012 року по 126.06.2022 року, з дня отримання позовної заяви, вона не знала про існування боргу покійного чоловіка перед Приватбанком. Жодного листа-претензії вона не отримувала, тому в матеріалах справи відсутні докази вручення їй або її синам поштових повідомлень про вручення рекомендованих листів. Тому, просить суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача і в задоволенні позову відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 27.07.2012 року, згідно якої отримав кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 14600,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Претензія кредитора датована 25.02.2014 року була направлена позивачем до Другої Запорізької державної нотаріальної контори.

13.03.2014 роуку позивачем було отримано відповідь Другої Запорізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи.

17.03.2014 року позивачем було отримано відповідь, що спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

АТ КБ «Приватбанк» листом-претензією від 03.06.2018 року повідомив відповідачів про наявну заборгованість, але ніяких дій не було вчинено для погашення боргу.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Крім того, ч. 2 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

Частиною 4 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлено, що з претензією кредитора до Другої Запорізької державної нотаріальної контори АТ КБ «ПриватБанк» звернувся 25.02.2014 року, 13.03.2014 року було отримано відповідь, а з листом-претензією до спадкоємців позивчальника позивач звернувся лише 03.06.2018 року, з позовом до суду 23.02.2022 року. Оскільки жодна із вказаний дій АТ КБ «ПриватБанк» не була вчинена у строки, встановлені ч. 2 ст. 1281 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор спадкодавця ОСОБА_4 , враховуючи вимоги ч. 4 ст. 1281 ЦК України, позбавлений права вимоги до відповідачів.

Суд враховує, що положення ст. 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені ст. 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) від 17.04.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємця, який сплинув, позбавляє кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права, оскільки кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними (преклюзивними), суд приходить до переконливого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 130, 141, 223, 263-266 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Добрєв М. В.