Справа № 509/2891/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/2891/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Авангардівська селищна рада Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Шлюб між сторонами був зареєстрований 04.03.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради 04.03.2000 року. Від шлюбу сторони мають дітей: доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою звернення до суду стало те, що сторони по справі мають діаметрально різні погляди на шлюб та сім`ю, позивач не підтримує сімейні стосунки з відповідачем, проживають окремо, при цьому діти проживають разом з позивачем, тому звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб, оскільки в подальшому збереження сім`ї вважає неможливим, та таким що не буде відповідати їх інтересам, також просить дітей залишити проживати разом з ним.

03.08.2022 року відкрито провадження у справі та в порядку ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, також надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду Висновок, відповідно до якого виконавчий комітет Авангардівської селищної ради вважає, за доцільне визначити місце проживання дітей за обопільною домовленістю батьків. Також надіслали клопотання, відповідно до якого просили проводити розгляд справи за відсутності їх представника, свій Висновок вони підтримали.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що має місце у даному випадку.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 04.03.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, 04 березня 2000 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , актовий запис № 119. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінено на « ОСОБА_6 ».

Від шлюбу сторони мають дітей: доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У сторін не склалось спільне життя у зв`язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного.

Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, а тому вважає, що їх сім`я розпалась остаточно.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позовна заява ОСОБА_4 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи, що відсутні заперечення відповідача з даного приводу, суд вважає за необхідне визначити місцем проживання дітей разом із батьком.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110-112 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 258-259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04 березня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 119.

Визначити місце проживання спільних малолітніх дітей: доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є.М. Панасенко