31.08.2022 Справа № 756/2322/22
Унікальний № 756/2322/22
Провадження № 2/756/3229/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

29 серпня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Марценюк А.І.

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пошторг» про стягнення коштів,

встановив:

Позивач у лютому 2022 року звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Пошторг» у якій просить стягнути з останніх грошовий приз у загальному розмірі 400 000 грн., збитки у вигляді витрат по оплаті судового збору в розмірі 4201,50 грн., грошову компенсацію спричиненої моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у загальному розмірі 10 150,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що починаючи з квітня 2021 року та по травень включно, замовляла товари для здоров`я у ТОВ «Пошторг». Позивач вказує, що у зв 'язку з тим, що замовляла товари для здоров`я, стала учасником конкурсу з розіграшу грошової винагороди на умовах придбання товарів, виконувала всі умови конкурсу та стала переможцем, про що на її думку свідчать письмові повідомлення від відповідача.

На даний час, ОСОБА_1 зверталась до Відповідача з вимогою надати її виграш, проте останні відмовляють їй у виплаті виграних коштів. Позивач вважає, що вищезазначені обставини свідчать про порушення її прав, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом.

Позивач у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.

У силу ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться та ст. 643, 647 ЦК України, коли пропозицію укласти договір зроблено з зазначенням строку для відповіді, договір вважається укладеним, якщо особа, яка зробила пропозицію, одержала від іншої сторони відповідь про прийняття пропозиції протягом строку. Не прийняття акцептантом умов викладених в оферті або відповідь про згоду укласти договір на інших умовах, ніж було запропоновано, визнається відмовою від пропозиції.

Отримавши інформаційні листівки щодо проведення акції та ознайомившись з ними позивач на свій розсуд мала вирішувати, приймати їй запропоновану пропозицію чи ні.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з квітня 2021 року та по травень включно, ОСОБА_1 замовляла товари для здоров`я у ТОВ «Пошторг», отримуючи при цьому рекламні листівки щодо неї, як переможця, головного переможця призу та пропозиції отримання призу при купівлі товару.

Звертаючись до суду з позовом, позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до того, що вона визнавалась переможцем на суму 400 000,00 грн., проте кошти позивачу так і не надійшли, обіцянка не виконана, а тому вона звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

За приписом ст. 1144 ЦК України особа має право публічно пообіцяти винагороду (нагороду) за передання їй відповідного результату (передання інформації, знайдення речі, знайдення фізичної особи тощо). Обіцянка винагороди є публічною, якщо вона сповіщена у засобах масової інформації або іншим чином невизначеному колу осіб. У сповіщенні публічної обіцянки винагороди мають бути визначені завдання, строк та місце його виконання, форма та розмір винагороди.

Згідно до ст. 1148 ЦК України у разі виконання завдання і передання його результату особа, яка публічно обіцяла винагороду (нагороду), зобов`язана виплатити її.

З матеріалами справи вбачається, що позивач дійсно замовляла та отримувала різноманітні товари у відповідача та приймала участь у маркетинговій акції.

Акція (маркетинг) - це захід або комплекс заходів, здійснюваних для збільшення обсягів продажу, залучення нових покупців або підвищення зацікавленості постійних клієнтів, зміцнення позицій на ринку чи завоювання нових ринків. Основною метою акції є отримання прибутку. Орієнтована на кінцевих споживачів, посередників, партнерів або на вдосконалення маркетингового каналу (просування товару від виробника до споживача). Акція має стимулювати покупця до придбання товару чи групи товарів за рахунок привабливої пропозиції (розпродаж за зниженою ціною, додатковий безкоштовний бонус або подарунок, можливість довгострокової гарантії, безкоштовна доставка, покупка трьох одиниць товару за ціною двох і т. п.). Основним засобом впливу на споживача через акцію є реклама.

Тоді, як конкурс - змагання, яке дає змогу виявити найгідніших із його учасників або найкраще з того, що надіслане на огляд. Також конкурс - відбір претендентів на заміщення деяких посад.

Отже маркетингова акція та конкурс за своє суттю є відмінними.

Так, маркетингові функції - це окремі види або комплекси видів спеціалізованої діяльності, що здійснюються в процесі функціонування підприємства як учасника ринку.

На думку суду, отримані позивачем рекламні, інформаційно-рекламні матеріали із зазначенням в них її, як «переможця», «головного переможця» носять лише інформаційний характер, а надрукована типографським методом рекламно-поліграфічна продукція не є фінансовим документом щодо отримання грошових коштів.

Договір двосторонньої домовленості про дарування матеріальної цінності, на який посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, за своїм змістом є інформативним.

Що стосується посилання позивача на дотримання нею умов конкурсу та вчинення відповідачем дій, які проявляються, нібито, в публічній обіцянці винагороди за результатами проведення конкурсу, то дані доводи суд не приймає до уваги та вважає їх абсолютно безпідставними з огляду на те, що у відповідності до норм ст. 1151 ЦК України однією із умов проведення конкурсу є те, що засновник конкурсу повинен повідомити про його умови одночасно з оголошенням про конкурс або персонально кожному, хто виявив бажання брати участь у ньому.

Отже саме оголошення про конкурс повинно містити інформацію про предмет конкурсу, суть завдання, тобто засновник конкурсу повинен описати завдання з визначенням вимог до роботи, результату, певної дії, які він бажає отримати; розмір винагороди (премії), яка може визначатися як у визначеній грошовій сумі, так і в іншій матеріальній цінності; строк подання творів на конкурс чи виконання певної дії, тобто строк надання досягнутого результату чи строк в який повинна бути виконана сама робота.

Разом з тим як вбачається з матеріалів справи, надіслані відповідачем на адресу позивача документи містять лише інформаційний характер щодо умов проведення акцій та інформацію про товари, однак ніяк не інформацію про оголошення конкурсу (змагання).

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази про проведення відповідачем конкурсу (змагання), а отже, виникнення між сторонами відповідних правовідносин. До того ж, інформаційна компанія відповідача є лише маркетинговим заходом, який проводиться з метою підвищення попиту споживачів на продукцію за договір купівлі-продажу та є підставою для прийняття участі в розіграші цінних призів.

Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, ст. 41 Конституції України, ст. 11, 23, 509, 526, 530, 643, 647, 1144,1148, 1150, 1151, 1152, 1154 ЦК України, та керуючись ст. 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пошторг» про стягнення коштів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 31.08.2022 року.

Суддя А.В. Шевчук