ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4165/22
провадження № 4-с/753/90/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гусак О.С.,

з секретарем судового засідання Уляницькою М.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Державна прикордонна служба України, ОСОБА_3 ,Дарницький районний суд м. Києва у складі:

в с т а н о в и в:

до Дарницького районного суд м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 подана в інтересах ОСОБА_1 , про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві .

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні Дарницького ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 49376833 з виконання виконавчого листа № 753/198/14 від 7 жовтня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2014 року і до його повноліття .

19 лютого 2018 року державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Заявник вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 має проблеми зі здоров`ям, хворіє, перенесла ряд операцій, та проходить лікування хіміотерапії у м. Кривий Ріг. Враховуючи те, заявник постійно проходила лікування у м. Кривий Ріг, де і застала початок війни, лікування припинилося і отримати медичну допомогу неможливо. Аби продовжити лікування, заявник знайшла медичний заклад у Швейцарії, який погодився безкоштовно надати медичну допомогу.

Посилаючись на те, що заявниця намагалася виїхати, однак посадові особи Державної прикордонної служби не випустили її.

Внаслідок погіршення здоров`я їй необхідне стаціонарне лікування, в тому числі і за кордоном, її запрошено на лікування до клініки, що розташована у Швейцарії, тому, обмеження у тимчасовому обмеженні у праві виїзду за кордон ставить під загрозу стан здоров`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , призначено її до розгляду на 10 год. 30 хв. 5 серпня 2022 року. та витребувано матеріали виконавчого провадження № 49376833/9, яке відкрито на підставі виконавчого листа виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 27 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

5 серпня 2022 року представник заявника та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, матеріали виконавчого провадження до суду не надійшли.

4 серпня 2022 року до суду від адвоката Гарницького П.П. надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що лікарня у Швейцарії, яка висловила бажання лікувати ОСОБА_1 , в силу затягування судового розгляду виключила заявника із графіку лікування хворої, однак це можна зробити у іншій країні Німеччині, у якій діє програма підтримки хворих до 24 серпня 2022 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 5 серпня 2022 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - стягувача ОСОБА_3 , визнано обов`язковою явку представника заявника - ОСОБА_2 , в наступне судове засідання призначене на 29 серпня 2022 року о 16 год. 30 хв. і повторно витребувано матеріали виконавчого провадження № 49376833.

9 серпня 2022 року від представника головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, оскільки він не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та не має особистого інтересу, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

15 серпня 2022 року до суду надійшла заява від адвоката Гарницького П.П. про розгляд справи в режимі відеоконференції.

19 серпня 2022 року до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 49376833 та пояснення головного державного виконавця Білан Ю., зі змісту яких вбачається, що державний виконавець не вбачає підстав для зняття боржнику тимчасової заборони виїзду за кордон, оскільки станом на 1 серпня 2022 року ОСОБА_1 наявна заборгованість за сплати аліментів у розмірі 296 703 грн 70 коп (а.с. 124-127 т. 1).

26 серпня 2022 судом було розглянуто заяву ОСОБА_2 про розгляд справи в режимі відеоконференції, та ухвалою суду відмовлено у її задоволенні.

29 серпня 2022 року в судове засідання з`явилася ОСОБА_1 , просила заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд виходить з такого.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в провадженні державного виконавця Дарницького ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 49376833/9 про стягнення з заявника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, починаючи з 30 жовтня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття.

17 листопада 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження (а.с. 63, т. 1).

19 лютого 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 62, т. 1).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, та звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина ОСОБА_4 , стягнутих рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 2 лютого 2015 року (справа № 753/19813/14-ц), яка утворилась за період з 30 жовтня 2014 року по 20 січня 2022 року, в сумі 131 816 грн 30 коп (а.с. 77-80, т. 1).

Із пояснень державного виконавця вбачається, що станом на 1 серпня 2022 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 296 703 грн 70 коп (а.с. 124-127 т. 1).

Суду була надана виписка із медичної карти амбулаторного хворого на злоякісне новоутворення від 4 квітня 2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 має діагноз Са правої молочної залози ст. ІІ А р Т1N1M0, стан після РМО по Пейті справа (05.02.2020) кл.гр ІІІ та проходила лікування проведено таргетна терапія (трастузумабом) 18 введень, ад`ювантна ендокринна терапія (аромазин 25 мг), + гозерелін 10,8 мг підшкірно та рекомендовано курси таргентної терапії, ад`ювантна ендокринна терапія (а.с. 55, т.1).

Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 588377 від 16 липня 2020 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності безтерміново (а.с. 72, т. 1)

За змістом ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 9 ст. 71 Закону «України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Станом на 1 серпня 2022 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 296 703 грн 70 коп.

Як на підставу для задоволення заяви заявник посилається на те, що вона проходила лікування у м. Кривому Розі, де і застала початок війни, лікування заявника припинилось і отримувати медичну допомогу не можливо, у зв`язку з чим зазначала, що знайшла медичний заклад спочатку у Швейцарії а потім у Німечинні в якому вона зможе отримати медичну допомогу.

Суд критично відноситься до тверджень заявника про те, що їй для лікування необхідно виїхати за межі України, оскільки доказів того їй було відмовлено у проведенні лікування у м. Кривому Розі, де вона його проходила в період введенння в Україні воєнного стану, чи будь-якій іншій лікувальній установі на території України, вона не надає.

На запитання суду чи зверталася вона до будь-якої іншої медичної установи на території України за наданням їй медичної допомоги вона відповіла, що їй дорого коштуватиме проїзд до м. Києва, тому за допомогою у наданні лікування у інші медичні установи України вона не зверталася.

Крім того, заявник не надала жодних доказів того, що медичні установи країн Швейцарія чи Німечинна зможуть їй надати таку допомогу.

Посилання представника заявника на Інформацію з офіційного сайту про наявність необхідних ліків в Україні (https://eliki.in.ua), зокрема в Криворізькому онкологічному диспансері не свідчить про те, що необхідних ліків немає в будь-якому іншому онкологічному диспансері чи в українських медичних закладах системи охорони здоров`я на території України (а.с. 96, т. 1).

Крім того, із доданої копії роздруківки не вбачається, що всі необхідні ліки для лікування ОСОБА_1 відсутні в Криворізькому онкологічному диспансері, частина з них наявна, що і не заперечувалось заявником в судовому засіданні.

Даної позиції дотримується Верховний Суд, яка викладена в ухвалі від 31 січня 2022 року справа № 2-4451/07, провадження № 61-1327ск22, в якій суд касаційної інстанції погодився із висновками судів попередніх інстанцій, про те, що ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження неможливості проведення лікування на території України, отримання відмови у наданні медичної допомоги щодо наявного у нього захворювання будь-яким з українських медичних закладів системи охорони здоров`я.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновків, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, відсутні.

Керуючись ст. 259, 260, 268, 441 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

у задоволені заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Державна прикордонна служба України, ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Гусак

Повний текст ухвали складено 2 вересня 2022 року.