Справа № 686/5242/22
Провадження № 2/686/3291/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу,

встановив:

28 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму авансу. Позов обґрунтовано тим, що 25.07.2019 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 була складена розписка, відповідно до якої позивач мав намір придбати у свою власність квартиру в АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_2 , в строк до 01 серпня 2020 року за ціною, визначеною за усною домовленістю сторін. Як засіб забезпечення договірних зобов`язань щодо купівлі-продажу квартири позивачем була передана відповідачці сума, еквівалентна одній тисячі доларів, яка на момент передачі на 25.07.2019 року за курсом Національного Банку України складала 25 516,00 грн. В розписці передана сума визначена як завдаток та передбачені умови не повернення переданої суми в разі не укладення договору купівлі-продажу квартири в строк до 01 серпня 2020 року.

В період з 01.08.2019 року по 31.10.2021 року позивач орендував у відповідачки вищезазначену квартиру. Після 01.08.2020 року відповідачка була не проти продовження строку для викупу квартири позивачем і його проживання в квартирі, проте договір купівлі-продажу квартири між сторонами не був укладений за їх спільною домовленістю. Спірна квартира була продана іншим покупцям 20.10.2021 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Після продажу квартири, ОСОБА_1 звертався до відповідачки з проханням повернути передані ним кошти, оскільки він так і не придбав квартиру, проте ОСОБА_2 відмовилась повертати гроші.

Позивач зазначає, що складена між ним та ОСОБА_2 розписка не містить істотних умов попереднього договору купівлі-продажу квартири та не посвідчена нотаріально. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а була лише домовленість укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідачки суму авансу в розмірі 25 516 грн. 00 коп. та судові витрати за подання позову.

Ухвалою суду від 04 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

29 березня 2022 року представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду клопотання про відмову позивачу у стягненні судових витрат, оскільки доказів на підтвердження сплати судових витрат на правову допомогу позивачем суду не надані, а причини неподання таких доказів не наведені, тому вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 3 000 грн. відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, клопотань та заяв до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечив у повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 25 липня 2019 року ОСОБА_2 написала розпису про те, що «отримала завдаток в сумі 1 000 доларів США від ОСОБА_1 як засіб забезпечення договірних зобов`язань про купівлю квартири в АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. Якщо квартира не буде викуплена до 01 серпня 2020 року, завдаток поверненню не підлягає.»

Одночасно з цим, ОСОБА_1 25 липня 2019 року написав розписку про те, що він «передав ОСОБА_2 завдаток в сумі 1 000 доларів США, як засіб забезпечення договірних зобов`язань про купівлю квартири в АДРЕСА_1 до 01 серпня 2020 року, якщо квартира не буде викуплена мною в обумовлений строк, завдаток поверненню не підлягає.»

Дані розписки сторонами не оспорені, отже, суд розцінює їх як належні докази передачі коштів у даній справі.

В подальшому, в обумовлений строк, відповідно до вимог ст. 657 Цивільного Кодексу України нотаріально посвідчений в письмовій формі договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладений не був, однак грошові кошти в сумі 1 000 доларів США відповідачка позивачу не повернула.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 546-547 Цивільного Кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов`язання.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі, визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке б мало випливати із договору купівлі-продажу.

Згідно із ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри, якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Отже, оскільки письмового правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання договору купівлі-продажу у вигляді завдатку, попереднього договору та самого договору купівлі-продажу квартири в АДРЕСА_1 , які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, а саме ст. 657 Цивільного Кодексу України - нотаріально посвідчені в письмовій формі між сторонами укладено не було, то сплачені позивачем ОСОБА_1 відповідачці ОСОБА_2 кошти в сумі 1 000 доларів США є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися.

А так як ОСОБА_2 відмовляється повертати дані грошові кошти позивачу, то вказані грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Така ж правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду по цивільній справі № 509/4315/16-ц від 21 листопада 2018 року, яку відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на його користь суми авансу в розмірі 25 516 грн.

Щодо розподілу судових витрат по справі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 207, 526, 530, 545, 547, 571, 635, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Хмельницьким МУ УМВС в Хмельницькій області 12.10.1996 року, адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) аванс у сумі 25 516 грн. та 992 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду 26 серпня 2022 року.

Суддя: О.М. Палінчак