Справа № 446/1511/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Михайлишин О.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовною заявою Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_5 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янка-Бузької міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :
17.07.2015 позивач звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_6 , в якому просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,728 га по АДРЕСА_1 , яка належить до земель оборони, шляхом знесення збудованих споруд та привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що громадянкою ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 125 ЗК України самовільно зайнято земельну ділянку загальною площею 0,728 га по АДРЕСА_1 , яка належить до земель оборони та здійснено на вказаній земельній ділянці самовільне будівництво торгового павільйону, кафе-бару та триповерхового цегляного будинку, проте у відповідачки відсутні будь- які документи, що посвідчують її право власності чи право постійного користування на вищевказану земельну ділянку. Самовільне зайняття вищевказаної земельної ділянки громадянкою ОСОБА_6 порушує інтереси держави - Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Львова, так як вказані землі закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління. З посиланням на ст. ст. 317, 376 ЦК України просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2015 дану справу передано судді Костюк У.І.
Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.08.2015 провадження у праві відкрито та призначено судове засідання.

Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області про забезпечення позову від 25.08.2015, позов було забезпечено шляхом заборони ОСОБА_6 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, загальною площею 0,728 га по АДРЕСА_1 , а також будь-які дії щодо розташованих на ній об`єктів будівництва до розгляду справи за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою по суті.

Ухвалою судового засідання від 16.11.2015 провадження в справі за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою зупинено до вирішення справ в апеляційному порядку справ №2-1654/11, №2-а-425/10.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2015 вищезазначену справу передано судді Бакай І.А..

Ухвалою суду від 28.11.2016 провадження в справі за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою зупинено до вирішення Вищим адміністративним судом України справи за касаційною скаргою ОСОБА_6 щодо зобов`язання Кам`янка-Бузької міської ради вчинити дії - затвердити містобудівне обґрунтування щодо відведення спірної земельної ділянки (К/800/21637/16) та до вирішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги ОСОБА_6 щодо визнання права власності на самочинне будівництво (6-25333ск16).

Ухвалою від 29.04.2021 провадження у справі за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, квартирно - експлуатаційного відділу до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відновлено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2021 вищезазначену справу передано судді Костюк У.І.

Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.10.2021 цивільну справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

02.12.2021 здійснено заміну первісного позивача військової прокуратури Львівського гарнізону на Львівську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону України для представництва інтересів держави в суді під час розгляду справи протокольною ухвалою суду.

Ухвалою суду від 11.04.2022 в задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України Швед Олени Богданівни про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою клопотання представника Міністерства оборони України ОСОБА_2 про зупинення провадження відмовлено.

22.06.2022 заступником керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Романом Бучко подані пояснення. Згідно поданих пояснень, вважає, що позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога у вигляді негаторного позову, заявленого прокурором в інтересах Міністерства оборони України та КЕВ м. Львова до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,728 га по АДРЕСА_1 . Позовна вимога ґрунтується на ствердженні, що спірна земельна ділянка належить до земель оборони, яка свого часу була надана під розміщення військової частини, та Міністерством оборони України не поверталася у комунальну власність. Відповідно Кам`янко-Бузька міська рада цільове призначення стосовно цієї земельної ділянки не змінювала та не надавала її для будівництва ОСОБА_6 ..

Зокрема, належність спірної земельної ділянки Міністерству оборони підтверджує i Кам`янко-Бузька міська рада і відповідні органи контролю, докази чого є в матеріалах справи, натомість відповідачкою не подано жодного доказу того, що спірна ділянка надавалася їй у встановленому порядку, чи що змінювалося цільове призначення цієї ділянки, чи про надання дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Зазнає, що постанова Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2019 підтверджує також той факт, що будівництво дійсно здійснено самовільно, а отже позов про усунення перешкод заявлений підставно та підлягає задоволенню.

Разом з тим, що стосується справи № 857/10641/19, то зазначає, що справа розглядалася у порядку адміністративного судочинства і предметом розгляду у даній справі була не матеріально-правова вимога щодо прав тієї чи іншої особи на спірну ділянку чи на проведення будівельних робіт, а виключно питання реалізації владних повноважень Кам`янко-Бузькою міською радою. З огляду на викладене, та враховуючи, що склад сторін у цій справі також не співпадає зі складом сторін у справі № 446/1511/15-ц, то вважає, що дана справа немає юридичного чи доказового значення для вирішення справи № 446/1511/15-ц. На підставі вище викладеного, просить позовні вимоги у даній справі задоволити.

Ухвалою суду від 22.06.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22.06.2022 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Кам`янка-Бузьку міську раду (місцезнаходження: Львівська область, Львівський район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка буд. 2 ) до участі у справі.

04.07.2022 представником третьої особи Кам`янка-Бузької міської ради подано пояснення, згідно яких зазначає, що міська рада дані позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважаємо позовні вимоги цілком законними та обґрунтованими достатньою кількістю доказів для прийняття рішення. Посилаючись, що в ході проведеної перевірки виявлено, що громадянкою ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 125 ЗК України самовільно зайнято земельну ділянку загальною площею 0,728 га по АДРЕСА_1 , яка належить до земель оборони та здійснено на вказаній земельній ділянці самовільне будівництво торгового павільйону, кафе-бару та триповерхового будинку. Однак у відповідача відсутні будь-які документи, які посвідчують його право власності на вищевказану земельну ділянки. Зазначає, що усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самочинного будівництва є належним способом захисту прав власника земельної ділянки та порушених інтересів держави, в даному випадку - Міністерства оборони України.

05.07.2022 представником відповідачки ОСОБА_5 адвокатом Крет О.І. подана заява про застосування строку позовної давності. В поданій заяві зазначає, що ОСОБА_6 використовувала дану земельну ділянку з 2003.17.06.2004 ОСОБА_6 відповідно до рішення Кам`янко-Бузької міської ради отримала дозвіл на підготовку матеріалів погодження. Про користування земельною ділянко ОСОБА_6 органам влади було відомо, а відтак позов прокурора у 2015 році є як необґрунтованим, так і поданим з порушенням строків позовної давності, по спливу 20 років, починаючи з моменту передачі землі у власність Кам`янка-Бузької міської ради. Тому керуючись ч.3 ст.267 ЦПК України, просить застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові.

11.07.2022 та 13.07.2022 представником відповідачки ОСОБА_5 адвокатом Крет О.І. подані додаткові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, з тих підстав, що позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка відноситься до земель Міністерства оборони. Зазначає, що дана земельна ділянка перебувала у власності Кам`янка-Бузької міської ради, а передача об`єктів нерухомості призвела і до передачі земельної ділянки для обслуговування даних об`єктів нерухомості.

15.08.2022 заступником керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Романом Бучко подано заперечення, в яких вказує, що позовна давність до позові про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення, а тому просить у задоволенні заяви про застосування строків позовної давності відмовити.

У судовому засіданні позивач заступник керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Бучко Р.В. просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та поданих додаткових поясненнях.

Представник позивача Міністерства оборони України Швед О.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позові обставини, просила позов задовольнити. Звернула увагу,що Міністерства оборони України не погоджувало документів про передачу спірної земельної ділянки у власність Кам`янка-Бузької міської ради.

Представник відповідачки ОСОБА_6 адвокат Крет О.І. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив в задоволенні такого відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні представник третьої особи Кам`янка-Бузької міської ради Маценко О.О дала пояснення аналогічно наведеними в поясненнях, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, пооскільки вважають такі безпідставними.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, представника третьої особи оглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні докази у справі, суд виходив з наступного.

Згідно договору купівлі-продажу приміщення укладено 25.12.2003 між Територіальною громадою Кам`янка - Бузька в особі Кам`янка-Бузької міської ради, що знаходиться в Кам`янка Бузька в особі заступника міського голови Лиса Я.М. та ОСОБА_6 , остання купила нежитлову будівлю-прохідну (цегляну) під АДРЕСА_1 (Т.2 а.с.33).

Відповідно до постанови КМУ № 287 від 17.04.95 з метою вирішення питань соціального захисту військовослужбовців збереження та більш раціонального використання нерухомого майна, що вивільняється в процесі реформування Збройних сил, КМУ постановив прийняти пропозицію Міністерства оборони, погоджену з обласними радами народних депутатів про передачу із загальнодержавної власності до власності областей житлово-казармених будівель, інженерно-технічних мереж і споруд, іншого нерухомого майна військового містечка будівлі №35,38,55,56,57,58,77,110 м. Кам`янка - Бузька (Т.2 а.с. 37-42).

Згідно акту прийому (передачі) будівель, споруд і території військового містечка № НОМЕР_1 від 04.12.1995, у зв`язку з тим, що в в/ч НОМЕР_2 відпала необхідність в будівлях КПП 4/38,авто майстерень 4/35,4/36, заправ очного пункту 4/55, складу 4/77 згідно Постанови КМУ № 287 від 17.04.95, комісія пропонує передати вказані будівлі у комунальну власність К-Бузької міської ради безоплатно (Т.2 а.с. 35-38).

Згідно засвідченої заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_7 на адвокатський запит повідомив, що в період з 1990 по 1998 перебував на посаді міського голови м. Кам`янка Бузька, саме в цей період в квітні 1995 відбулася передача майна та земельної ділянки військової частини № НОМЕР_2 у власність територіальної громади м. Кам`янка-Бузька (Постанова КМ №287 ВІД 17.04.1995). Підтвердив факт, що він, як міський голова був підписантом акту прийому передачі між Міністерством оборони України та Кам`янка-Бузькою міською радою (Т.2 а.с. 43).

Згідно копії рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 16 від 17.06.2004 ОСОБА_6 надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження по відведенню земельної ділянки для будівництва торгового павільйону та кафе-бару / площею 170 кв.м/ та для влаштування зони відпочинку та спортивного майданчика /площею -1,0 га/ в районі вул. Гвардійської. Зобов`язано гр. ОСОБА_8 в місячний термін з дня прийняття даного рішення замовити в КП «Кам`янка-Бузька АПГ» розробку містобудівельного обґрунтування та подати на чергове засідання сесії міської ради матеріали погодження місця розташування об`єкта та вибору земельної ділянки. Попереджено ОСОБА_6 про те, що приступати до користування земельною ділянкою до встановлення ІІ меж на місцевості та одержання документів на посвідчене право на неї забороняється.

Згідно протоколу з питань вибору земельних ділянок для розміщення об`єктів при Кам`янка-Бузькій райдержадміністрації від 07.02.2005, звернення ОСОБА_6 жит. Кам`янка-Бузькій щодо надання дозволу на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування торгового павільйону та кафе бару площею 170 м.2 та влаштування зони відпочинку і спортивного майданчику площею 1 га по АДРЕСА_1 було вирішено, та надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження для відведення земельної ділянки для влаштування зони відпочинку та спортивного майданчика (а.с. 10-11).

Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об`єктів при Кам`янка-Бузькій райдержадміністрації від 21.02.2006 на засіданні було розглянуто містобудівне обґрунтування по влаштуванню зони відпочинку та спортивного майданчику в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6 та вирішено замовнику представити на комісію письмову згоду Міністерства оборони на вилучення земельної ділянки. Службам розглянути містобудівне обґрунтування і подати свої висновки (а.с. 13).

Як вбачається з листа № 11-491 від 08.02.2007 Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області, державне управління погодило містобудівне обґрунтування по розташуванню зони відпочинку та спортивного майданчика по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 207)

Кам`янка-Бузькою районною державною адміністрацією Львівської області підготовлено акт обстеження та надано дозвіл на підготовку матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки для влаштування зони відпочинку та спортивного майданчика площею 1,0 га та торгового павільйону площею 170 м.кв. (т.1 а.с. 205)

Кам`янка - Бузька районна санепідемстанція також погодила містобудівне обґрунтування по розташуванню зони відпочинку та спортивного майданчика по АДРЕСА_1 , що підтверджується листом № 8628/05 від 14.11.2007 державного санітарного лікаря (т.1 а.с. 204).

Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства не заперечив проти надання земельної ділянки для влаштування зони відпочинку та спортивного майданчика площею 1,0 га по АДРЕСА_1 при умові дотримання архітектурно-будівельних та санітарних норм, вимог земельного та природоохоронного законодавства, протипожежних вимог та погодив містобудівне обґрунтування по розташуванню зони відпочинку та спортивного майданчика на цій же ділянці, розроблене КП «Кам`янка - Бузька архітектурно-планувальна група», що підтверджується листами № 210, 241, від 26.11.2007 відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства (т.1 а.с. 202,207).

04.09.2008 ОСОБА_6 замовила містобудівне обґрунтування в ДП «Львівдіпрокомунбуд» Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, яке проведено згідно з вимогами ДБН Б 1.1-4-2002 «Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження містобудівного обґрунтування». Нею також укладено відповідний договір на виконання робіт.

Згідно з технічними висновками за результатами обстеження будинку АДРЕСА_1 відповідно до державної ліцензії на виконання спеціальних видів робіт у проектуванні від 11.06.2006 АВ № 119874 дані обстеження проведені згідно з вимогами ДБН 11-4-2002 «Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження містобудівного обґрунтування» (т.1 а.с. 186-201).

Згідно висновку містобудівного обґрунтування земельна ділянка площею 1,0 га по АДРЕСА_1 рекомендується під проектування зони відпочинку (1 черга) та реконструкції існуючої будівлі кафе (2 черга) (т.1 а.с. 2013-2018).

Як вбачається з акту вибору земельної ділянки площею 1,0 га для влаштування зони відпочинку і спортивного майданчику по АДРЕСА_1 від 18.12.2007, комісія в складі начальника районного відділу земельних ресурсів, начальника відділу архітектури та містобудування, районної санепідемслужби, міської ради провела обстеження вказаної земельної ділянки і становила, що така розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради та не заперечує про надання земельної ділянки для влаштування зони відпочинку, спортивного майданчика площею 1,0 га при умові дотримання архітектурно-будівельних та санітарних норм, вимог земельного та природоохоронного законодавства, протипожежних вимог (т.1 а.с. 163-164, Т.2 а.с.1-2)

Згідно довідки № 116 виданої Начальником Кам`янка-Бузького районного відділу Лрф ДП ЦДЗК 23.03.2009, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на громадянку ОСОБА_6 не приватизовувалася і державний акт не видавався (Т.2 а.с.68).

Рішенням № 13 від 25.06.2009 Кам`янка-Бузької міської ради позивачу ОСОБА_6 було відмовлено у затвердженні містобудівного обґрунтування по розташуванню зони відпочинку і реконструкції кафе по АДРЕСА_1 .

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2010 позов задоволено. Скасовано рішення № 13 від 25.06.2009. Кам`янка-Бузької міської ради про відмову ОСОБА_6 в затвердженні містобудівного обґрунтування по розташуванню зони відпочинку і реконструкції кафе по АДРЕСА_1 , зобов`язано відповідача на черговому засіданні сесії ради затвердити висновки містобудівного обґрунтування, що земельна ділянка площею 1,0 га по АДРЕСА_1 рекомендується під проектування зони відпочинку (1 черга) та реконструкції існуючої будівлі кафе (2 черга). (т.1 а.с. 211-212).

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.12.2013 позов задоволено. Судом визнано за ОСОБА_6 право власності на самочинно побудований магазин із зовнішніми розмірами: 22,52х10,64 м + 15,75х3,10 м+11,35х1,10 м+1,28+4,08 м, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.08.2016 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного суду України від 16.05.2019 у справі № 446/1654/11 касаційна скаргу ОСОБА_6 залишена без задоволення, рішення Апеляційного суду Львівської області від 16.08.2016 залишено без змін.

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 13.07.2015, в ході проведення інвентаризації нерухомого майна комісія провела обстеження земельної ділянки в/м АДРЕСА_1 та встановлено, що відповідно форми 405 за в/м № НОМЕР_3 облікується земельна ділянка площею 21,08 га, а відповідно до форми 6-зем у відділі Держземагентства Кам`янка-Бузької міської ради облікується площа 18,02 га. На прилеглій до огорожі в/ч НОМЕР_4 території побудовано цегляну двох поверхову будівлю орієнтовною площею 80 м.кв., та кафе-бар «У Петровича» орієнтовною площею 264 м.кв. Кафе-бар розміщене безпосередньо до огорожі в/ч та можливо частково заходить на територію військової частини на площу 36 м. кв.. Власником кафе-бару документів на будівництво приміщень, та на земельну ділянку не представлено. Із слів інженера-землевпорядника Кам`янка-Бузької міської ради, дозволів на будівництво та відведення земельної ділянки міською радою не надавалось. Встановити приналежність земельної ділянки на якій розміщені кафе-бар «У ОСОБА_9 » та цегляна будівля, до земель оборони немає змоги так як не проводились роботи по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку в/м № НОМЕР_3 (а.с. 5).

Згідно листа Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області № 751/02-20 від 14.07.2015, будівництво торгового павільйону та кафе-бару (на даний час кафе-бар «У Петровича») та 3-х поверхового цегляного приміщення по вул. Гвардійській проводиться на території, яка відноситься до земель оборони. Будівлі та споруди на земельні ділянці, де проводиться будівництво були передані в.ч 04144 міській раді згідно акту приймання передачі будівель, споруд і території військового містечка від 21.12.1995. Земельна ділянка в запас міської ради не передавалась.

Рішенням сесії міської ради № 16 від 17.06.2004 гр. ОСОБА_6 (прож. АДРЕСА_2 ) надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження по відведенню земельної ділянки площею 170 кв.м для будівництва торгового павільйону та кафе-бару (на даний час кафе-бар «У ОСОБА_9 »), площею -1,0 га для влаштування зони відпочинку та спортивного майданчика по

АДРЕСА_1 з питань вибору земельних ділянок для розміщення об`єктів при Кам`янка-Бузькій райдержадміністрації від 07.02.2005 прийнявши до уваги вищевказане рішення сесії міської ради, гр. ОСОБА_6 надано дозвіл для влаштування зони відпочинку та спортивного майданчика.

Проте так як земельна ділянка не була вилучена з користування Міністерства оборони України у встановленому законодавством порядку цією ж комісією 21.02.2006 зобов`язано ОСОБА_6 замовника містобудівного обґрунтування, долучити письмову згоду Міністерства оборони на вилучення земельної ділянки.

На сьогоднішній день земельна ділянка де проведено будівництво відноситься до категорії земель оборони, в користування чи володіння ОСОБА_6 не передавалась, оскільки відсутня письмова згода Міністерства оборони на вилучення земельної ділянки (а.с. 6-7).

Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступних мотивів та положень закону.

Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз норм ЦК України свідчить, що право власності це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

За правилами статті 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, на підставі рішення суду не породжується, а підтверджується наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, суд при застосуванні цього правила повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Згідно із частиною другою цієї статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому відповідно до положень частини четвертої цієї статті якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Особи, які вважають, що вимоги про визнання права власності на самочинне будівництво порушують їхні права, мають право заперечувати проти таких вимог, якщо вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу).

Контекст правил частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України доводить, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли таке порушення відсутнє, проте особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

Аналіз норми частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки такій особі власником та/чи користувачем, якщо такий є і він не є забудовником. Це єдина умова для визнання права власності на об`єкт нерухомості за такою особою.

Згідно з частиною третьою статті 376 ЦК України, на відміну від частини сьомої цієї статті, набуття права власності особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не ставиться у залежність від того, чи відповідають виконані роботи державним будівельним нормам і правилам й чи не порушують права третіх осіб та не суперечать суспільним інтересам.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про використання земель оборони" визначено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні джілянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Згідно ст. 14 Закону України "Про збройні сили України" земля, води,інші природні ресурси,а також майно,закріплене за військовими частинами,військовими навчальними закладами,установами та організаціями Збройних сил України,є державною власністю ,належать ім на праві оперативного управління та звільніються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Суди, встановивши, що самочинна забудова здійснена на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети зазначеній особі, повинні з`ясувати: чи заперечує власник земельної ділянки проти визнання права власності на таку забудову за особою, що її здійснила; чи не порушує така забудова права на земельну ділянку інших осіб, а в разі зведення забудови на наданій земельній ділянці чи не здійснено таку забудову з відхиленням від проекту або будівельних норм і правил та чиї права порушено такою забудовою.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

До початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво об`єкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку статті 331 ЦК України. Такий правовий висновок наведений в постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року у справі № 6-225цс14.

Згідно зі статтею 13 Основного Закону України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з частинами другою, третьою статті 78 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про використання земель оборони" визначено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні джілянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Згідно ст. 14 Закону України "Про збройні сили України" земля, води,інші природні ресурси,а також майно,закріплене за військовими частинами,військовими навчальними закладами,установами та організаціями Збройних сил України,є державною власністю ,належать ім на праві оперативного управління та звільніються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_6 самочинно побудувала магазин із зовнішніми розмірами: 22,52х10,64 м + 15,75х3,10 м+11,35х1,10 м+1,28+4,08 м, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Зокрема це підтверджується судовими рішеннями, а саме рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.08.2016 та Постановою Верховного суду України від 16.05.2019. Так, Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові вказав ,що спірна земельна ділянка не була надана ОСОБА_6 для здісйнення будівництва у встановленому порядку та її цільове призначення не відповідало здійснюваному самовільному будівництву, а також власник (користувач) земельної ділянки заперечує визнання права на це будівництво, а тому підстав для визнання за ОСОБА_6 права власності на самовільно збудовану будівлю немає.

Відтак, суд вважає встановленим то факт, що ОСОБА_6 самовільно здійснила будівництво на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , а отже позов про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою по АДРЕСА_1 "янка-Бузька заявлений підставно та підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про те, чи належить спірна земельна ділянка до земель оборони суд виходив з того, що судовим розглядом беззаперечно встановлено факт що спірна земельна ділянка належить до земель оборони, була надана під розміщення військової частини та не поверталась у комунальну власність, відповідно Камянка-Бузька міська рада цільове призначення стосовно цієї земельної ділянки не змінювала та не надавала її для будівництва ОСОБА_6 .

Оцінюючи посилання представника відповідача про те, що спірна земельна ділянка була передана у комунальну власність Кам"янка-Бузькій міській раді на підставі постанови КМУ №287 від 17.04.1995, суд враховує, те, що на підставі вищевказаної постанови та акту прийому передачі будівель,споруд території військового містечка № НОМЕР_1 від 0412.1995 така земельна ділянка у комунальну власність не передавалась та відповідно Кам"янка-Бузькою міською радою цільове призначення щодо даної земельної ділянки не змінювалось відтак, власником земельної ділянки являється Міністерство оборони України.
Натомість ОСОБА_6 під час розгляду справи не надала доказів того, що власник земельної ділянки надав згоду на здійснення нею будівництва, а також не довела, що в неї наявне право володіння чи користування цією ділянкою.

Крім цього суд погоджується із позицією прокурора з приводу того, що адміністративна справа 2а-425/10 за позовом ОСОБА_6 до Кам"янка-Бузької міської ради проскасування рішення та зобовязання до вчинення дій, розглядалась в порядку адміністративного судочинства і предметом розгляду у даній справі була не матеріально-правова вимога щодо прав на спірну земельну ділянку, а виключно питання реалізації владних повноважень Кам"янка-Бузькою міською радою.

В ході розгляду справи встановлено, що земельна ділянка, на якій ОСОБА_6 самочинно збудовано нежитловий об`єкт, зокрема перебуває у державній власності та відноситься до категорії земель оборони, в користування чи володіння ОСОБА_6 не передавалась, оскільки відсутня письмова згода Міністерства оборони України на вилучення земельної ділянки.

За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Крім цього, на думку суду не підлягає задоволення заява представника відповідача про застоування строку позовної давності щодо спірних правовідносин, оскільки предметом у даній справі є матеріально-правова вимога у вигляді негаторного позову, заявленого прокурором в інтересах Міністерства оборони України та КЕВ м. Львова до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користуванні та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути предявлений позивачем доти поки існує відповідне правопорушення. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява про застосування строку позовної давності до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :
Позовну заяву Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_5 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янка-Бузької міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовольнити повністю.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,728 га по АДРЕСА_1 , яка належить до земель оборони шляхом знесення збудованих споруд та привести земельну ділянку у придатний для цільового використання стан.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. .

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.08.2015 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 26.08.2022

Суддя Костюк У.І.