Справа № 486/351/22
Провадження № 2/467/136/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 серпня 2016 року він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області розірваний 22 лютого 2018 року. За судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 грудня 2017 року з нього на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24 листопада 2017 року. Посилаючись на те, що з часу ухвалення судового рішення змінився його матеріальний і сімейний стан, оскільки він 09 серпня 2019 року уклав шлюб з ОСОБА_3 , від якого він має двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дитини стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, а також на утримання дружини стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, загалом 91 % від заробітку, прохав зменшити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 квітня 2022 року справу передано на розгляд Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 травня 2022 року відкрито провадження по справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала письмове заперечення по справі, у якому прохала розглянути справу у її відсутність, заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що позивач навмисно за даним позовом ставить дітей у нерівнозначне становище, поскільки діти будуть отримувати різні кошти, з дитиною від першого шлюбу не спілкується.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримання позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 лютого 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

За судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 грудня 2017 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 09 серпня 2019 року Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали шлюб 09 серпня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 і ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 січня 2020 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а 24 травня 2021 року син ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10 червня 2021 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

За такого, суд прийшов до висновку про те, що з 2020 року у позивача змінився сімейний стан, а саме: він створив нову сім`ю, в якій народилась двоє дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, положення статей 181, 192 СК України дають підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, зокрема, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів (постанова Верховного Суду (КЦС) від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19).

Підсумовуючи такий підхід до визначення дійсних обставин для застосування правил статті 192 СК України, можна дійти висновку, що зміна сімейного стану є самостійною (достатньою) та незалежною, але не безумовною (беззастережною) обставиною для зменшення розміру утримання.

Отже, логічний зв`язок обставин, передбачених статтею 192 СК України, з обов`язком утримувати дитину, свідчить, що зміна сімейного стану є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів тоді, коли ці обставини впливають на можливість виплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

У даній справі зміна сімейного стану позивача - створення нової сім`ї зумовила появу додаткових утриманців - двох малолітніх дітей та дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому теж потребує матеріальної допомоги чоловіка.

Тобто, зміна сімейного стану призвела до появи нових матеріальних (аліментних) зобов`язань у позивача, що у будь-якому разі вплинуло на матеріальний стан позивача та можливість надавати утримання сину ОСОБА_4 , 2016 року народження, у раніше визначеному розмірі.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2021 року з позивача на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_9 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а також на утримання дружини ОСОБА_3 до досягнення донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку.

Тобто, з позивача за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2021 року, законність якого не має змоги перевіряти суд, який розглядає дану справу як суд першої інстанції, на користь третьої особи ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 2/3 частини з усіх видів його доходів, тобто більше 66 відсотків.

Згідно частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З урахуванням рівності забезпечення всіх трьох дітей позивача матеріальною допомогою, розмір аліментів на кожну дитини мав би складати: 50 % : 3 = 16.66 %, тобто 1/6 частина заробітку.

У відповідності до довідки про доходи позивача, виданої Южноукраїнською ДПІ Головного управління ДПС у Миколаївській області позивач ОСОБА_1 за 2021 рік отримав 341 988 грн. 61 к. нарахованого доходу, а за 1 квартал 2022 року 88 766 грн. 42 к. нарахованого доходу, тобто має достатній рівень матеріального забезпечення.

За такого та з урахуванням того, що позивачем не надано докази про звернення до виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2021 року до органів державної виконавчої служби та про реальне виконання вказаного рішення суду шляхом відрахувань аліментів із заробітної плати позивача, суд вважає, що сплата аліментів позивачем в розмірі 1/6 частині зможе забезпечити дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, буде достатнім з урахуванням прожиткового мінімуму на дитину, а також забезпечить рівне матеріальне становище всіх трьох дітей позивача.

Аліменти в новому розмірі підлягають сплаті з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

За такого, судовий наказ Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 грудня 2017 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття слід відкликати з подальшого виконання, що не звільняє платника аліментів від обов`язку з погашення існуючої заборгованості з аліментів.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 за судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 грудня 2017 року на утримання неповнолітньої дитини у справі за № 486/1411/17, провадження № 2/486/794/2016.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця селища Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття,починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відкликати з виконання судовий наказ Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 грудня 2017 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива