Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3583/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2022 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на майно у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на майно у порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який не залишив заповіту. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивача ОСОБА_5 , яка також не залишила заповіту. Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на прийняту нею спадщину за померлим чоловіком ОСОБА_3 . Спадщина складається з: житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 ; права на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, належну ОСОБА_5 в порядку спадкування за ОСОБА_3 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 10.04.1997 року, серія ЗК №0090043, на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації №138 від 27.03.1997 року; права на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, належну ОСОБА_5 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 10.04.1997 року, серія ЗК №0090044, на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації №138 від 27.03.1997 року. Спадкоємцями першої черги за законом за померлими є їх діти: позивач та відповідачі по справі. Позивач вказує, що прийняла спадщину так як проживала в спадковому будинку на день смерті спадкодавця, однак листом приватного нотаріуса їй відмовлено в оформленні спадщини, оскільки не представлено визначених законом правовстановлюючих документів на житловий будинок та не надано оригінали земельних сертифікатів про право на земельну частку (пай), на нерухоме майно. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за нею права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в підготовче засідання також не з`явилися, але подали через канцелярію суду письмові заяви, згідно якої вимоги позивача визнають та просять суд розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 15.09.1997 року виконкомом Великоком`ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис №67.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивача ОСОБА_5 . Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 02.02.2018 року виконкомом Великоком`ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис №11.

Після смерті спадкодавця, батька позивача відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 та на право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна.

На момент смерті ОСОБА_3 , згідно довідок Виноградівської міської ради №19.4.-21/335 та №19.4.-21/336 від 07.07.2022 року, в будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: - ОСОБА_5 , 1937 р.н., дружина.

Таким чином вказане спадкове майно (житловий будинок та право на земельну частку (пай) ) в порядку ст.548 Цивільного кодексу Української РСР успадкувала мати позивача, дружина спадкодавця ОСОБА_5 .

Після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на прийняту нею спадщину за померлим чоловіком ОСОБА_3 .

До складу спадкового майна входить:

- житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який відповідно до довідки Виноградівської міської ради від 14.07.2022 за № 19.4-31/353, згідно даних погосподарської книги с. Великі Ком`яти № 11 за 1996-2000 рр, особовий рахунок НОМЕР_3 , рахується за померлим ОСОБА_3 , правовстановлюючі документи не оформлялися;

- право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, належну ОСОБА_5 в порядку спадкування за ОСОБА_3 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 10.04.1997 року, серія ЗК №0090043, на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації №138 від 27.03.1997 року;

- право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, належну ОСОБА_5 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 10.04.1997 року, серія ЗК №0090044, на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації №138 від 27.03.1997 року.

Спадкодавець заповіту не залишила, а тому спадкування відбувається за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом за померлою ОСОБА_5 є її діти: ОСОБА_1 , позивач по справі, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є відповідачами по справі.

Родинні відносини між померлими батьками та позивачем з відповідачами підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та рішенням суду про розірвання шлюбу, та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , свідоцтвом про народження ОСОБА_4 та свідоцтвом про одруження із ОСОБА_6 .

На момент смерті ОСОБА_5 згідно довідок Виноградівської міської ради №19.4.-21/333 та №19.4.-21/334 від 07.07.2022 роху. в будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані:

ОСОБА_1 , 1977 р.н., дочка,

ОСОБА_7 , 1995 р.н., онука,

ОСОБА_8 , онука,

ОСОБА_9 , онука,

ОСОБА_10 , онука,

ОСОБА_11 , онука.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд констатує, що позивач після смерті матері спадщину прийняла, так як проживала з спадкодавцем у спадковому будинку на момент її смерті, а також вступила в управління спадковим майном.

Відповідачі не приймали спадщину і відмовляються від спадщини на користь позивача, про що ними подано до суду відповідні заяви.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Для оформлення спадкових прав позивач звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І.

Однак листом приватного нотаріуса за вих. № 28 від 12.07.2022, позивача було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та не надано оригінали земельних сертифікатів про право на земельні частки (паї).

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

Згідно відомостей Технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , виданого 14.07.2022 сертифікованим спеціалістом ФОП ОСОБА_12 , загальна площа будинку складає 98,6 м кв., житлова - 48,3 м кв., рік побудови 1958.

Відповідно до довідки виданої 14.07.2022 сертифікованим спеціалістом ФОП ОСОБА_12 , інвентаризаційна вартість будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , станом на 2022 рік, складає 134.598,00 грн.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вартість однієї земельної частки (паю) становить 2554,00 грн, що зазначено в сертифікаті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України, Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальна площа - 98,6 м кв., житлова - 48,3 м кв., рік побудови 1958.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 10.04.1997, серія ЗК №0090043, на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації №138 від 27.03.1997.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 10.04.1997, серія ЗК №0090044, на підставі рішення Виноградівської районної державної адміністрації №138 від 27.03.1997.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко