печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7607/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

в складі головуючого судді: Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Трубінській І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника по справі № 757/7607/14-ц, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов М.А. звернувся з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить останньому, в порядку примусового виконання виконавчого листа № 757/7607/14, виданого Печерським районним судом м. Києва 11 листопада 2016 року для задоволення вимог стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк».

Подання мотивоване тим, що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 64352174 з виконання вказаного вище виконавчого листа, заборгованість за яким станом на 04 жовтня 2021 року, з урахуванням реалізованого майна боржника, становить 91 959,34 доларів США.

Зауважує, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, залишеним без змін в цій частині постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року в справі № 757/8854/14-ц визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , однак боржником не зареєстровано в установленому порядку право власності на належну йому частку квартири.

Посилаючись на те, що під час перевірки майнового стану ОСОБА_1 встановлено неможливість задоволення вимог стягувача в повному обсязі за рахунок звернення стягнення на кошти боржника чи рухоме майно, приватний виконавець просить подання задовольнити.

Після заявленого 23 листопада 2021 року самовідводу суддею Печерського районного суду м. Києва Підпалим В.В., вказану справу 16 лютого 2022 року на підставі розпорядження керівника апарату Печерського районного суду м. Києві Ліннік Н.В. від 10 лютого 2022 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано для розгляду судді Бусик О.Л.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов М.А. в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмове клопотання в якому просить розгляд справи проводити за його відсутності. Подання підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши таким чином обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 лютого 2021 року на виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. надійшов виконавчий лист № 757/7607/14-ц від 11 листопада 2016 року, виданий Печерським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 172-Ф/06 від 27.11.2006 року в розмірі 126782,20 доларів США та 113 505,24 грн, а також судового збору в розмірі 3 654,00 грн.

02 лютого 2021 року приватним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64352174.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2017, залишеним без змін в цій частині постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року № 757/8854/14-ц, в порядку поділу спільного майна подружжя, зокрема, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку, в тому числі, й квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, судом з`ясовано, що право власності ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно не зареєстроване.

Також судом з`ясовано, що у виконавчому провадженні № 64352174 з виконання вказаного вище виконавчого листа, заборгованість станом на 04 жовтня 2021 року, з урахуванням уже реалізованого майна боржника, становить 91 959,34 доларів США, при цьому, грошові кошти чи інше рухоме майно у боржника відсутні.

Частиною 10 ст. 440 ЦПК України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.440 ЦПК України державний або приватний виконавець має право звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Окрім зазначеного вище, виконавцю також обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Дане твердження обумовлено тим, щоЗаконом України «Про виконавче провадження`передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, оцінка вартості 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , в матеріалах подання державного виконавця відсутня.

Крім того, за змістом ч. ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що 03 липня 2020 року Печерським районним судом м.Києва в справі № 757/7607/14-ц (провадження № 6-254/20) розглядалося подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника, в якому уже ставилося питання про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 - 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку не було зареєстроване у встановленому законом порядку, та відмовлено у задоволенні подання в цій частині, з огляду на те, що в тому числі, й у спірній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, та органи опіки та піклування дозвіл на реалізацію квартири не надавав.

Враховуючи відсутність документальних підтверджень про дійсну оцінку вказаної нерухомості, а також те, що в повторному поданні приватним виконавцем не спростовано встановлений судом в ухвалі від 03 липня 2020 року в справі № 757/7607/14-ц (провадження № 6-254/20) факт реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 неповнолітніх, при цьому, знову не надано відповідного дозволу органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для надання дозволу на реалізацію частки вказаного нерухомості, та відмовляє у задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст.260,440 ЦПК України,Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника по справі № 757/7607/14-ц, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя О.Л. Бусик