Справа № 359/633/22
Провадження №2/359/ 1456 /2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Костенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради про визнання права на завершення приватизації

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої було заведено спадкову справу №234/2006. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки площею 3,8177 га. з кадастровим номером :07:004:0052, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя мати позивача розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, що розташована в с.Кучаків Бориспільського району Київської області. 18.10.2005 року розпорядженням Бориспільської райдержадміністрації було передано у власність земельну ділянку ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що за час свого життя ОСОБА_3 не встигла отримати правовстановлюючі документи на цей об`єкт нерухомого майна, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку.

Тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право на завершення приватизації та державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 3,8177 га., з кадастровим номером :07:004:0052, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Кучаків Бориспільського району Київської області.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Також витребувано у Бориспільської районної державної нотаріальної контори (вул. Київський Шлях, 63, м. Бориспіль, Київська область, 08301) належним чином завірену копію спадкової справи №234/2006, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протокольною ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 червня 2022 року витребувано у Бориспільської районної державної нотаріальної контори (вул. Київський Шлях, 63, м. Бориспіль, Київська область, 08301) належним чином завірену копію спадкової справи №234/2006, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 червня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради про визнання права на завершення приватизації та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, при цьому при цьому заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник Бориспільської міської ради Київської області, будучи належним чином повідомленим, не з`явився у судове засідання. Подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. При вирішенні спору просить прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої було заведено спадкову справу №234/2006, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , належного померлому на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Кіровською сільською радою н/д, Бориспільського району Київської області,16 серпня 1996 року та зареєстровано в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації 16 серпня 1996 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №150, та земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Кіровське», розміром 5,01 в умовних кадастрових гектарах без виділення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного спадкодавиці на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0094130 виданого Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області 27 травня 1997 року на підставі рішення від 15 травня 1997 року №207 і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27 травня 1997 року за №5021.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб.

15.06.2007 року державним нотаріусом Кукіною А.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №2-1461 на ім`я ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

15.06.2007 року державним нотаріусом Кукіною А.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №2-1464 на ім`я ОСОБА_4 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Кіровське», розміром 5,01 в умовних кадастрових гектарах без виділення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

За життя мати позивача розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, що розташована в с.Кучаків Бориспільського району Київської області, що підтверджується розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №708 від 18 жовтня 2005 року яким було затверджено технічну документацію передачі земельної частки (пай) у власність ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 на її ім`я було видано державний акт серії ЯА №484286 (а.с.14).

Встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Позивачем було отримано постанову Бориспільської районної державної нотаріальної контори про відмову в вчиненні нотаріальної дії, отриманні свідоцтва про праву на спадщину, оскільки державний акт про право власності на земельну ділянку видано після смерті ОСОБА_5 .

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України).

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Аналогічна правова позиція виражена в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18).

Верховний Суд в постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Відповідно до п. 3.5. роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради про визнання права на завершення приватизації задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 право на завершення приватизації та державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 3,8177 га. з кадастровим номером :07:004:0052, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в с.Кучаків Бориспільського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 серпня 2022 року.

Суддя: Чирка С.С.