Ухвала

30 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 161/21588/20

провадження № 61-8155ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом та просив суд стягнути на свою користь солідарно із ОСОБА_2 та Моторного (транспортного) страхового бюро України 100 000,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, та 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу, а також стягнути із ОСОБА_2 67 387,71 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, та 50 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням від 09 лютого 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області позов задовольнив частково.

Стягнув солідарно з ОСОБА_2 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 67 387,71 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, з яких: 62 587,71 грн - матеріальні збитки за пошкоджений транспортний засіб та 4 800,00 грн - вартість робіт з проведення оцінки майна.

Вирішив питання розподілу судових витрат.

Постановою від 23 червня 2022 року Волинський апеляційний суд апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнив частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2022 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 67 387,71 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, скасував.

Ухвалив у цій частині нове рішення.

Стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 117 387,71 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, з яких: 112 587,71 грн - матеріальні збитки за пошкоджений транспортний засіб та 4 800,00 грн - вартість робіт з проведення оцінки майна.

У решті рішення суду першої інстанції залишив без змін.

У серпні 2022 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2022 року.

Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачає, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлює з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) в розмірі 2 481,00 грн.

Ціна позову становить 217 387,71 грн (100 000,00 грн+67 387,71 грн+50 000,00 грн), що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: практики касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Моторне (транспортне) страхове бюро України посилається на те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для бюро.

Враховуючи те, що предметом позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди в загальній сумі 217 387,71 грн, а те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для бюро, об`єктивно не підтвердила,Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Рекомендація № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендує державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини зазначає, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) зазначила, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Оскільки оскаржені заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі і не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська