Справа № 129/3295/21
Провадження № 22-ц/801/1358/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Капуш І. С.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 рокуСправа № 129/3295/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Медвецького С.К.,

за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., Цимбала П.А., прокурора Міняйло І.М., розглянувши апеляційну скаргу Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Державний реєстратор Відділу «Центр надання адміністративних послуг та Державної реєстрації» Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Богачук Віталій Дмитрович, про встановлення факту законного набуття права власності на нежитлову будівлю (телятник),

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту законного набуття права власності на нежитлову будівлю (телятник), мотивуючи її тим, що 31.03.2008 року він уклав договір купівлі-продажу з фермерським господарством «Ніко-Агро-Сад» в особі голови ФГ Іщука Миколи Олексійовича, внаслідок чого розпочав вільно користуватись, розпоряджатись та використовувати для власних потреб нежитлову будівлю (телятник), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , однак звернувшись до Державного реєстратора Богачука Віталія Дмитровича Відділу «Центр надання адміністративних послуг та Державної реєстрації» Виконавчого комітету Гайсинської міської ради, з метою проведення державної реєстрації права власності на вказане нежитлове приміщення, у реєстрації державний реєстратор відмовив з мотивів невідповідності вимогам, які не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки договір купівлі-продажу від 31.03.2008 р., який укладений між фермерським господарством «Ніко-Агро-Сад» в особі голови ФГ Іщука М.О. та заявником нотаріально не посвідчений.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року заяву задоволено.

Встановлено юридичний факт права власності на нежитлову будівлю (телятник) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, Гайсинська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 31.03.2008 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу з ФГ«Ніко-Агро-Сад» в особі голови ФГ Іщука М.О., внаслідок чого розпочав вільно користуватись, розпоряджатись та використовувати для власних потреб нежитлову будівлю (телятник) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , звернувшись до Державного реєстратора Богачука В.Д. відділу «Центр надання адміністративних послуг та Державної реєстрації» Виконавчого комітету Гайсинської міської ради, з метою проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрації відповідно до законодавства України, державний реєстратор відмовив йому у вчиненні вказаної дії, з мотивів невідповідності вимогам, які не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки договір купівлі-продажу від 31.03.2008 р., який укладений між фермерським господарством «Ніко-Агро-Сад» в особі голови ФГ Іщука М.О. та ОСОБА_1 нотаріально не посвідчений.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки договір купівлі-продажу від 31.03.2008 р., який укладений між фермерським господарством «Ніко-Агро-Сад» в особі голови ФГ Іщука М.О. та ОСОБА_1 нотаріально не посвідчений, то заявнику задля реалізації його законних сподівань отримати вказану нежитлову будівлю (телятник) у власність та здійснити його державну реєстрацію з метою набуття права розпорядження факт права власності на нього необхідно встановити рішенням суду, тому що іншого визначеного законом порядку встановити цей факт та спору про право немає.

Однак колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, які мають значення для справи, проте не були доведеними, а це призвело до порушення і неправильного застосування норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В окремому провадженні об`єктом судового захисту виступає охоронюваний законом інтерес, тобто у цьому виді провадження встановлюються обставини, від яких у конкретної особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб`єктивне право, іншими словами - юридичні факти.

Відтак окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певною нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а не факти виникнення певного майнового права, і тільки якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення факту законного набуття права власності на нежитлову будівлю (телятник), мотивує її тим, що право приватної власності на нерухоме майно не може бути зареєстроване, оскільки договір купівлі-продажу від 31.03.2008 р., який укладений між фермерським господарством «Ніко-Агро-Сад» в особі голови ФГ Іщука М.О. та заявником нотаріально не посвідчений.

Разом з тим такий спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів як визнання права передбачений пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, а один із способів захисту права власності - визнання права власності, - статтею 392 цього Кодексу, відповідно до якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Таким чином чинним законодавством не передбачено такого способу захисту цивільних прав як «встановлення факту законного набуття права власності на майно», а визнання права власності на майно здійснюється судом за позовом власника, що пред`являється до особи (осіб), які оспорюють або не визнають це право.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянувши в порядку окремого провадження справу, яку належить розглядати в порядку позовного провадження, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення і залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 255, 257, 315, 316, 317, 318, 319, 377 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Державний реєстратор Відділу «Центр надання адміністративних послуг та Державної реєстрації» Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Богачук Віталій Дмитрович, про встановлення факту законного набуття права власності на нежитлову будівлю (телятник) - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.К. Медвецький