КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-р/947/17/22
УХВАЛА

30.08.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про роз`яснення рішення Київського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2020 року по цивільній справі №947/30068/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2022 року до суду надійшла заява від представника позивача про роз`яснення рішення Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2020 року, ухвалене за наслідком розгляду цивільної справи №947/30068/19, з посиланням на те, що після ухвалення Одеським апеляційним судом постанови від 03.05.2022 року якою частково скасовано та в частині залишено без змін рішення Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2020 року, не є зрозумілим яка сума грошових коштів підлягає до стягнення з відповідача за залишеною без змін частиною рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.

Згідно зі статтею 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

З метою забезпечення доступу сторонам по справі до суду, мати рівні права та обов`язки, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом ухвалою суду від 27.07.2022 року було призначено судове засідання з повідомленням сторін по справі.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

За наслідком викладеного, судом було ухвалено провести розгляд заяви про роз`яснення судового рішення по справі, за відсутності учасників процесу.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/30068/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За наслідком розгляду вказаної справи, 21.02.2020 року судом було ухвалено заочне рішення, яке в свою чергу ухвалою суду від 20.07.2020 року скасовано.

28.12.2020 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення по справі №947/30068/19, яким позов АТ «Комерційний банк «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.10.2014 року, станом на 18.11.2019 року, у розмірі 30987,22 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2020 року скасовано в частині задоволення вимог банку про стягнення пені. У задоволенні позовних вимог АТ «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по пені в розмірі 14243,95 грн. відмовлено.

Представник позивача зазначає, що через не зазначення у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2020 року складових стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.10.2014 року, та часткового скасування цього рішення постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року, є незрозумілим, яка сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на підставі рішення суду першої інстанції, в частині яка залишена без змін.

Відповідно до ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

З аналізу наведеного вбачається, що роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення. Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів його тлумачення, що призводить до утруднення чи неможливості його виконання.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, або у випадках, коли учасником процесу порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення.

На підставі викладеного вбачається, що є незрозумілим рішення Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2020 року, в частині залишеній без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року, за наслідком чого останнє підлягає роз`ясненню.

Роз`яснюючи рішення Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2020 року, судом приймається, що останнє про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.10.2014 року в сумі 30987,22 грн., ухвалювалось на підставі поданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 18.11.2019 року, відповідно до якого зазначена сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом 11255,66 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5487,61 грн.; заборгованості за пенею 14243,95 грн.

Отже, приймаючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року скасовано частково рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по пені в розмірі 14243,95 грн., суд доходить до висновку, що на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2020 року, у частині залишеній без змін, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.10.2014 року, станом на 18.11.2019 року, у розмірі 16743 гривні 27 копійок, що дорівнює сумі заборгованості за кредитом 11255,66 грн. та сумі заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5487,61 грн.

Одночасно, судом враховується, що згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами. Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів. Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов`язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (п.9 ч.1 ст.129), суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1).

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Практика Європейського суду з прав людини (справи "Юрій Миколайович Іванов проти України", Горнсбі проти Греції") говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Особа може виконати рішення суду добровільно до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Примусове виконання рішення суду покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 28 грудня 2020 року по цивільній справі №947/30068/19, частково скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року, набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, яке ускладнюється через його незрозумілість, суд вважає заяву позивача по справі обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом роз`яснення вказаного судового рішення, що не призводить до зміни його змісту.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про роз`яснення рішення суду задовольнити.

Роз`яснити, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року по цивільній справі №947/30068/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке частково скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 03.05.2022 року в частині задоволення вимог банку про стягнення пені, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.10.2014 року, станом на 18.11.2019 року, у розмірі 16743 (шістнадцять тисяч сімсот сорок три) гривні 27 (двадцять сім) копійок.

Копію ухвали суду скерувати для відома учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.