Справа № 705/3955/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Христинівці Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії Уманського КП «ВЖ РЕУ-1» щодо ненадання їй інформації про розрахунок витрат на утримання будинку АДРЕСА_1 , вартість послуг, періодичність та строки їх надання; зобов`язати Уманське КП «ВЖ РЕУ-1» надати інформацію про розрахунок витрат на утримання будинку АДРЕСА_1 , вартість послуг, періодичність та строки їх надання; стягнути судові витрати на її користь.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на п.2 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про захист прав споживачів» та зазначає, що 16 липня 2012 р., маючи намір укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, вона звернулась до начальника КП «ВЖ РЕУ-1» з інформаційним запитом, в якому просила надати інформацію про розрахунок витрат на утримання будинку АДРЕСА_1 . З повідомлення №664 від 20.07.2012р. вбачається, що Уманське КП «ВЖ РЕУ-1» не надало відповіді на запитуєму інформацію, чим порушило її право, передбачене законом.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.07.2015 року відкрито провадження по справі.

29.07.2015року представником відповідача Комунального підприємства ВЖ РЕУ-1», в особі директора Г.Л.Швець було подано заперечення на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що позивачем не були вказані обставини та факти порушення її прав, не надано жодних доказів, які б свідчили про ненадання інформації позивачу. Позовну заяву позивач базує на пункті 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про захист прав споживачів». Але стаття 20 Закону України «Про захист прав споживачів» має лише один пункт, який не має відношення до отримання інформації. Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що маючи намір укласти договір про надання житлово-комунальних послуг звернувся з запитом до КП «ВЖ РЕУ №1», тоді як у самому інформаційному запиті, який направлявся позивачем КП «ВЖ РЕУ №1» нічого не повідомляється про намір позивача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг. Навпаки, позивач, у порушення норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не зважаючи на неодноразові звернення КП «ВЖ РЕУ №1» із пропозицією укласти договір про надання послуг, розроблений згідно типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 20 травня 2009року № 529, (з додатком) ухилялася від свого обов`язку щодо укладення цього договору. Ніяких відповідей на звернення КП «ВЖ РЕУ №1» Коркіяйнен О.С. не надавала. Тому 06 вересня 2011 року Уманське КП «ВЖ РЕУ №1» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання споживача на укладання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. До Позовної заяви додавалися: примірники проекту договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; копія рішення Уманської міської ради від 25.09.2008 року № (3.3-35/5) про затвердження тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (рішенням затверджено перелік основних послуг з утримання будинків і споруд…; перелік та вартість додаткових послуг; розмір тарифів на основні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій); копія виписки з особового рахунку (в даній виписці зазначено номер особового рахунку, прізвище ім`я та по батькові власника, кількість проживаючих у квартирі, площа загальна та житлова квартири, ціна/тариф квадратного метра, сума місячного платежу та назва правового документа на підставі якого ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 ); копія рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27 липня 2006року №369 Про визначення виконавців послуг. Всі перераховані документи направлялися позивачу ОСОБА_1 як додатки до позовної заяви та є у її розпорядженні. Крім того, позивач надала суду копію відповіді за вихідним №664 від 20 липня 2012р. отриманої нею від КП «ВЖ РЕУ №1» на інформаційний запит. У листі-відповіді надана відповідь на всі поставлені в запиті позивача питання. Названо документ, яким затверджено перелік основних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та розмір тарифів на основні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - рішення Уманської міської ради від 25.09.2008р. № (3.3-35/5). Приведено перелік послуг що надаються по будинку (прибирання прибудинкових територій, технічне обслуговування ліфтів; прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водо-теплопостачання, водовідведення; дератизація, дезінсекція, обслуговування димовенканалів; поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації у осінньо-зимовий період; освітлення місць загального користування, енергопостачання для ліфтів). Зазначено що решта послуг приведених у запиті позивача не увійшли до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифу. Надано вартість послуг/тариф з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку АДРЕСА_1 , який затверджено рішенням Уманської міської ради -1,82 грн.кв.м. Наведена періодичність та строки надання послуг за кожною складовою тарифу. Надана періодичність профілактичного обслуговування елементів житлових будинків. Зазначено, що розрахунок діючих тарифів проводився у відповідності до постанови КМУ від 12.07.2005р. та надавався органам місцевого самоврядування.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2016 року провадження у справі зупинене до залучення у справі правонаступників.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.08.2016 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016 року справу було передано на розгляд в Маньківський районний суд Черкаської області.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу від 31.10.2016року скасовано, матеріали направлені до суу першої інстанції для вирішення питання про передачу справи до іншого суду.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2017 року справа передана на розгляд до Христинівського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 13.02.2017 року справу прийнято до свого провадження суддею Орендарчуком М.П. та призначено судове засідання.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 01.11.2017 року позовна заява залишена без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13.12.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Христинівського районного суду від 01.11.2017 року - скасовано, а матеріали справи направлено для продовження розгляду справи.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 28.05.2020 року позовна заява залишена без розгляду.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 26.04.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Христинівського районного суду від 28.05.2020 року - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 06.05.2022 року справа прийнята до свого провадження суддею Орендарчуком М.П. та призначено судовий розгляд.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 року справу розподілено судді Довготько Т.М.

Ухвалою судді від 23.06.2022 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено у якості правонаступника відповідача Уманського комунального підприємства «Виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1» - Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3».

25.07.2022року представником відповідача Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3», в особі директора О.Ковалюк подано відзив на позовну заяву в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що листом від 20.07.2012р. №664 відповідач надав інформацію позивачу, яка містилась у рішенні Уманської міської ради від 25.09.2008р. №3.3-35/5 та додатках до нього, розмежувавши послуги, які надавалися на той час, і які не надавалися, а тому не були включеними до послуг та затвердженого тарифу по будинку АДРЕСА_1 . Вважає, що позовна заява є необґрунтованою будь-якими нормами матеріального права, оскільки п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про захист прав споживачів», на які посилається позивач, не містить у собі вимоги, які зазначені позивачем у позовній заяві.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.07.2012року звернулася до начальника РЕУ-1 Швеця Г.Л. з інформаційним запитом щодо надання їй інформації стосовно розрахунку витрат на утримання будинку АДРЕСА_1 , а саме: на прибирання сходових кліток; на прибирання прибудинкової території; на технічне обслуговування ліфтів; на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло, водопостачання, водовідведення (від зовнішньої стіни будинку до внутрішньої стіни квартири) і зливової каналізації; на дератизацію; на дезінсекцію; на обслуговування димовентиляційних каналів; на поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території; на ремонт обладнання спортивних, дитячих і господарських майданчиків; на прибирання та вивезення снігу; на експлуатацію номерних знаків на будинках; на очищення дворових туалетів та приямків; на освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; на електроенергію для ліфтів; на очищення неканалізаційних люків; на періодичну повірку, обслуговування і ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води та теплової енергії. Якщо підприємством здійснюються інші прямі витрати, вказати які та надати інформацію щодо їх розрахунку та вартість.

20.07.2012року року на лист позивача ОСОБА_1 від 16.07.2012 року відповідачем було надано відповідь за вих. № 664 на поставлені у запиті питання. А саме: названо документ, яким затверджено перелік основних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та розмір тарифів на основні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - рішення Уманської міської ради від 25.09.08р. № (3.3-35/5); приведено перелік послуг що надаються по будинку (прибирання прибудинкових територій, технічне обслуговування ліфтів; прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водо-теплопостачання, водовідведення; дератизація, дезінсекція; обслуговування димовенканалів, поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації у осінньо-зимовий період; освітлення місць загального користування; енергопостачання для ліфтів. Зазначено що решта послуг приведених у запиті позивача не увійшли до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифу; вказано вартість послуг/тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку АДРЕСА_1 , який затверджено рішенням Уманської міської ради -1,82 грн.кв.м.; наведена періодичність та строки надання послуг за кожною складовою тарифу; надана періодичність профілактичного обслуговування елементів житлових будинків; зазначено, що розрахунок діючих тарифів проводився у відповідності до постанови КМУ від 12.07.2005р. та надавався органам місцевого самоврядування.

Також представником відповідача на підтвердження своїх заперечень надано: копію рішення Уманської міської ради від 27.07.2006р. № 369 про визначення виконавців послуг; рішення Уманської міської ради від 25.09.2008р. № (3.3-35/5) про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунальної власності для населення та підприємств, установ і організацій з додатками.

Заперечуючи проти позову, відповідач, крім іншого, посилається на те, що позивач у позові керується пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України « Про захист прав споживачів», але стаття 20 Закону України «Про захист прав споживачів» має лише один пункт, який не має відношення до отримання інформації.

Разом з тим, суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (постанова ВП Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17).

Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У частині першій статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

За змістом пункту 4 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавець зобов`язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Згідно вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно положень ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Так, судом встановлено, що позивачем не надано суду жодних доказів обмеження її права на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію, оскілки відповідачем було надано відповідь з інформацією про житлово-комунальні послуги на запит позивача.

Таким чином, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу свої вимог та заперечень підтверджених доказами, які перевірені судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» про захист прав споживача залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.08.2022року.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_3 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3»- Черкаська область, м. Умань, вул. Шухевича,12, .

Суддя - Т.М.Довготько