Справа № 950/616/22
Номер провадження 2/950/294/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2022 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Сивоконь А.І., з участю: представника позивача адвоката Стеценка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: приватний виконавець Пересадько Олександр Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню;
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 138645 від 11.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» грошових коштів у розмірі 7 440, 00 грн.; стягнути з відповідача на його користь судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що зазначеним виконавчим написом порушено його права та законні інтереси, оскільки нотаріус, вчиняючи напис, не перевірив факт безспірності суми заборгованості, пред`явленої до стягнення, тоді як згідно положень Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тому позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги повністю з мотивів, наведених в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Представник відповідача, треті особи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися з невідомих причин. Від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до суду також не надійшов і відзив на позовну заяву.
Частиною 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 138645, яким стягнув з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕР» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 24122020-ФК від 24.12.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 23/12/20 від 23.12.2020, якому в свою чергу ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019, якому TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі Договору факторингу відступлено право вимоги за Кредитним договором № 293397730 від 20.07.2018, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 (а.с. 7).
Сума стягнутої заборгованості склала 7440 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2390 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Пересадька О.Б. (а.с. 8) відкрито виконавче провадження ВП № 68615280 від 11.02.2022 щодо примусового стягнення з позивача зазначеної суми грошових коштів, а також винесено постанову (а.с. 9) про стягнення основної винагороди виконавця в розмірі 744 грн.
Не погодившись з вчиненням вказаної нотаріальної дії, позивач звернувся до суду, оскільки виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, так як його вчинено відповідно до суми, яка є спірною та з порушенням строків давності.
Суд частково погоджується з такими доводами сторони та при ухваленні рішення зважає на таке.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло небільше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Верховний суд України у своїй постанові від 05.07.2017 (справа №754/9711/14-ц) зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
Згідно з положеннями п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Сторона позивача обґрунтовує свої вимоги тим, що суму заборгованості, яку стягнуто, не можна вважати без спірною. Так, ОСОБА_1 зазначає, що кредитів ніяких він не отримував, так само не мав жодних відносин із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ДОПОМОГА», будь-які борги в банківських установах у нього відсутні.
Разом з цим стягувач не звертався до нього з приводу наявності підстав для безспірного списання заборгованості та погодження суми заборгованості, а нотаріусом не було перевірено та не встановлено позицію позивача щодо заборгованості, на стягнення якої видано виконавчий напис.
На підтвердження протилежного матеріали справи не мастять відповідних доказів, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 фактично був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Нотаріус в свою чергу, вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору між сторонами щодо заборгованості, чим порушив вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат».
Тому вчинену нотаріальну дію законною вважати не можна.
Разом з цим, ухвалюючи рішення, суд не погоджується з доводами сторони позивача про те, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося за отриманням виконавчого напису поза межами встановленого законом строку, який безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України, і становить три роки, оскільки судовим розглядом встановлено, що кредитний договір № 293397730, за яким нотаріус здійснив виконавчий напис, був укладений 20.07.2018, а сам напис вчинено 11.06.2021.
З наведеного сліду, що строк, в межах якого сторона має право пред`являти свої вимоги стосовно стягнення боргу дотримано, а тому в цій частині вимоги Закону України «Про нотаріат» нотаріусом порушені не були.
Зважаючи на викладене, виходячи із встановлених обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження судових витрат представником позивача подано договір-доручення № 383 про надання професійної правничої допомоги адвоката від 18.02.2022 (а.с. 14-15) з додатковою угодою (а.с. 16) та актом прийняття виконаних послуг (робіт) (а.с. 21), з яких вбачається, що представник позивача адвокат Стеценко В.М. надав у даній справі правничу допомогу, а саме: усна консультація; вивчення документів; аналіз судової практики; підготовка позовної заяви. Всього витрати склала 3250 грн.
Факт сплати позивачем коштів за надані адвокатом послуги доводиться розрахунковою квитанцією (а.с. 19).
Посилаючись на зазначене, сторона позивача просить стягнути з відповідача зазначену суму витрат, оскільки доказами підтверджено надання професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтами розмірі, а також здійснено їх реальну оплату, з чим суд погоджується повністю та вважає необхідним стягнути з відповідача в цій частині кошти у заявленому розмірі.
Крім цього, суд вирішує долю понесених позивачем та документально підтверджених витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (а.с. 24), які також покладає на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС».
Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України;
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконанню виконавчий напис № 138645 від 11.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» грошових коштів у розмірі 7 440, 00 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2390 грн. - заборгованість за відсотками та комісією; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В Чхайло