Справа № 204/1471/22
Провадження № 2/204/1279/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Єрмак Д.О.,

за участю представника позивача адвоката Каряка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- зобов`язати Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради виключити з обліку по особовому рахунку ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ) квартири АДРЕСА_1 , попередніх власників квартири за період до 20 березня 2017 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.03.2017 року ОСОБА_1 стала власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2012 року по справі № 403/13455/12.

На поштову адресу Позивача від КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР постійно надходять повідомлення про несплату заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі 1840 грн. 63 коп.

Позивач неодноразово зверталась до центру обслуговування платників з проханням надати інформацію щодо надходжень повідомлень про сплату заборгованості, оскільки за інформацією Відповідача борг утворився ще у 2016 році, коли власником квартири була інша фізична особа.

19.04.2021 року Позивач звернулась до Відповідача з проханням виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 останньої заборгованості попереднього власника квартири за період до 20.03.2017 року за адресою АДРЕСА_2 , та в електронному кабінеті абонента ОСОБА_1

19.05.2021 року Відповідач надав відповідь на звернення Позивача, у якій зазначив, що списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено».

Позивач набула у власність квартиру 20.03.2017 року, тому не могла користуватися послугами з постачання теплової енергії у 2016 році, а отже не повинна сплачувати борги попереднього власника. Оскільки, Позивач набула у власність квартиру, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.20212 року по справі № 403/13455/12, яка не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну вимоги КП «Теплоенерго» ДМР, сформульовані у постійних рахунках про сплату заборгованості у розмірі 1840,63 грн. та скеровані до ОСОБА_1 як нового власника, є безпідставними, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в дане судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

29.04.2022 року через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що для здійснення внутрішньогосподарського обліку споживачів, підприємством використовуються особові рахунки. Це унікальні цифрові комбінації, значення яких не змінюється залежно від переоформлення особових рахунків на споживачів, та які ідентифікують приміщення, а також дозволяють ефективно обліковувати рух коштів між споживачами та підприємством. Номер особового рахунку закріплюється за опалювальним приміщенням споживача. Це обумовлено способом його формування, яке здійснюється виходячи з територіального знаходження опалювального приміщення, категорії споживача тощо.

Таким чином, існуючий особовий рахунок, закріплений за опалювальним приміщенням, оформлюється на споживача і може бути переоформлений на іншого споживача. Однак, таке переоформлення саме по собі не є підставою для скасування (списання, вилучення, перенесення тощо) вірно нарахованої плати за надані послуги, а заборгованість, що обліковується на переоформленому особовому рахунку, підлягає погашенню (стягненню) у передбаченому діючим законодавством порядку та з належних осіб.

Отже, особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу, а облік споживання теплової енергії по квартирі здійснюється з наростаючим підсумком, незалежно від зміни власників.

Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Відкриття нового особового рахунку відбувається лише в разі новозбудованого житлового приміщення на підставі ордеру або іншого документу, що засвідчує його право на те чи інше житлове приміщення, а також за рішенням суду. Відкриття та закриття особового рахунку житлового приміщення приватної форми власності здійснюється одночасно. Для закриття особового рахунку споживач зобов`язаний розрахуватися за надані йому послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

У зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням, переоформлення відбувається лише за прізвищем ім`ям та по батькові власника або квартиронаймача. Таким чином, немає законних підстав для виключення з особового рахунку позивача суми заборгованості попереднього власника, що виникла до купівлі-продажу квартири, а саме до 20 березня 2017 року.

Крім того, позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачем його обов`язків, як надавача послуг з постачання теплової енергії. Позивачем на названі суб`єктивні права або інтереси споживача, які порушені, не визнані або оспорені відповідачем по справі.

Посилання позивача на ті обставини, що відповідна заборгованість утворилась внаслідок невиконання зобов`язань попереднім власником квартири не заперечується відповідачем. Фактично позивачем ставиться питання, яке має бути предметом доказування у разі пред`явлення до ОСОБА_1 позивних вимог про стягнення заборгованості, яка виникла до набуття нею права власності на вказану квартиру.

Аргументи, що наводяться у позовній заяві по своїй суті є запереченнями Позивача проти неіснуючих позовних вимог до нього, в той час як КП «Теплоенерго» не висуває жодних вимог до ОСОБА_1 , щодо сплати заборгованості попереднього власника. Той факт, що дана заборгованість обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_1 обумовлений виключно особливостями системи і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку на підприємстві, які належать суто до компетенції підприємства.

Оскільки діями Відповідача не порушені права Позивача, як споживача та власника, цими діями позивач не був позбавлений можливості здійснити (реалізувати) свої права споживача чи власника повністю або частково, а сама по собі вказівка в особовому рахунку про наявність заборгованості не тягне для Позивача негативних наслідків. Отже, Позивачем не доведено факту порушення своїх прав Відповідачем та не надано доказів такого порушення.

Так, із зазначених Позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати заборгованості за спожите теплопостачання. Оскарження дій Відповідача щодо нарахування плати за використане, поставлене тепло, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначила Позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред`явлення до неї позову про стягнення суми заборгованості.

У задоволенні позовних вимог представник відповідача просив відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , розмір частки 1 (арк.с.4).

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДМР з заявою про виключення з обліку по особовому рахунку ОСОБА_1 заборгованості попередніх власників квартири за період до 20.03.2017 року за адресою та в електронному кабінеті абоненту ОСОБА_1 (арк.с.5).

Відповідно до повідомлення КП « Теплоенерго» від 11.05.2021 року за № 1235, інформація про наявну заборгованість за особовим рахунком, який закріплено за адресою: АДРЕСА_2 , надано без вказування особових даних споживача за особовими рахунками. Виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, у тому числі за якою минув строк позовної давності. є господарською діяльністю та правом підприємства. КП «Теплоенерго» здійснює свою діяльність згідно чинного та не порушує права споживача (арк.с.6).

Відповідно до рахунків на оплату послуг теплопостачання КП «Теплоенерго» ДМР, заборгованість по особовому рахунку НОМЕР_1 станом на травень, червень, жовтень 2017 року складала 1840, 63 грн. Заборгованість у сумі 1840, 63 грн. обліковувалася у розрахунках КП «Теплоенерго» ДМР станом на 01.07.2021 р., 01.08.2021 р., 01.09.2021 р., 01.10.2021 р. (арк.с.8,10).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Позивач є власницею квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано на підставі ухвали суду серія та номер 204/13455/12, виданий 17.12.2012, видавник Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, новий власник майна не зобов`язаний платити за борги попереднього власника, якщо він не брав на себе обов`язку про сплату таких боргів.

Відповідач у справі не заявляє вимог про стягнення з позивача боргів за послуги теплопостачання у умі 1840, 63 грн., який утворився до березня 2017 року, про що представник відповідача зазначив у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вимоги Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 р. № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий за адресою: АДРЕСА_2 є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом саме відповідача.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Однак, виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Що узгоджується з висновком колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-3986св14.

Відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2007 року № 12/1-64 списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звернувшись до суду з позовом позивач порушенням своїх прав вказала відображення відповідачем у рахунках на сплату заборгованості в розмірі 1840,63 грн.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.

В даному випадку позивачем не оспорюється ціна (вартість, тарифи) комунальних послуг, які надаються відповідачем, а не визнається заборгованість, що рахується на особовому рахунку, який виник у попереднього власника, однак сам по собі факт зазначення заборгованості по комунальним послугам, який утворився з вини попередніх споживачів, не свідчить про порушення відповідачем прав позивача, як споживача послуг.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовом, що пов`язані з порушенням їх прав.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок держави.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то вказані судові витрати належить віднести на рахунок позивача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 15,16, 322, 345ЦК України, ЗУ «Про житлово комунальні послуги», ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст.2,4,12, 13, 48,51,76-82, 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про захист прав споживача залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук