Справа № 204/140/20
Провадження № 2-р/204/6/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Єфімовій А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження заяву позивача про роз`яснення рішення суду від 31 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова», третя особа Первинна профспілкова організація Вільна профспілка «Спартак» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 31 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова», третя особа Первинна профспілкова організація Вільна профспілка «Спартак» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2020 року стягнено з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 24 765 грн. 16 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 29 424 грн., судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп., а всього 54 957 грн. 56 коп. Листом Чечелівського ВДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 березня 2022 року № 62860590, повідомлено, що на депозитний рахунок відділу перераховано суму у розмірі 23 686 грн. 32 коп. Відповідно до довідки, виданої відповідачем із розміру середнього заробітку, присудженого судом сплачено податок на доходи у сумі 5 296,32, військовий збір у розмірі 441,36 грн. Однак, державний виконавець не згоден із відповідним розрахунком, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості становить 6 506 грн. 08 коп. Отже, рішення суду є незрозумілим в частині необхідності оподаткування прибутковим податком доходів громадян та утримання інших обов`язкових платежів, із стягнутих за рішенням суду на користь позивача коштів у вигляді середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, внаслідок чого позивач звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 271, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд заяви судом проведено у судовому засіданні без виклику учасників справи та без фіксування судового процесу.

Вивчивши заяву та розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі», № 14 від 18 грудня 2009 року, роз`яснено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе лише тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну у рішення або винесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`яснення рішення.

За роз`ясненнями, наведеними в п. 6 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішення розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку та інших обов`язкових платежів з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином суд, визначаючи середній заробіток працівника за час затримки розрахунку, попередньо не відраховує з його складу ПДФО, а залишає виконання цього обов`язку роботодавцю, оскільки відповідно до ст. 18 ПК України, суди не належать до складу податкових агентів платника податку.

Податковий агент, згідно з пп. 14.1.180 ПК України, зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПКУ, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПКУ.

Відповідно до пункту 3 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (в редакції чинній на дату ухвалення судового рішення) усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки розрахунку, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №359/10023/16-ц .

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїй заяві просить фактично роз`яснити порядок виконання рішення суду, а саме: в частині стягнення з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 29 424 грн.

Проте, відповідно до діючих норм ЦПК України, суд може роз`яснити лише зміст судового рішення, якщо він є не зрозумілим, а не порядок його виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви позивача про роз`яснення рішення суду від 31 березня 2020 року, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У роз`яснені рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова», третя особа Первинна профспілкова організація Вільна профспілка «Спартак» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська