Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №279/10104/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", правонаступник позивача ТОВ "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 лютого 2022 року, ухваленого під головуванням судді Недашківської Л.А. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", правонаступником якого є ТОВ " Вердикт Капітал", звернувся до суду з названим позовом та просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним догвором№3/2 від 26.08.2007 в сумі 176710,87 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 26.06.2007 між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №3/2, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8925 доларів США, зі сплатою 13% річних, згідно з графіком погашення кредиту, шляхом внесення коштів на поточний рахунок через касу Банку та безготівковим перерахуванням, у сумі не менше чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених у Графіку, термін повернення кредиту - 25.06.2022 року. Кошти були надані на придбання нерухомого майна-квартири АДРЕСА_1 . При умові невиконання Позичальником /майновим поручителем п.2.7.12 та 2.7.13 договору плата за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі 26% річних. Відповідно до п.1.4.1 Договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 13,52 грн., що становить 0,03 % від суми кредиту. Пункт 4.3 Договору передбачає, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, Позичальник сплачує штраф в розмірі 20% від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів.

З метою забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, 26.06.2007 між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 були укладені два договори поруки, відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно в повному обсязі несуть відповідальність перед Банком у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором. Банк умови договору виконав.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_1 станом на 06.06.2015 утворилася кредитна заборгованість у розмірі 8071,78 доларів США, з яких: прострочена сума кредиту - 6796,67 доларів США, прострочені проценти за користування кредитом - 1275,11 доларів США, прострочена комісія за обслуговування кредиту - 285,16 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 5839,33 грн.

Відповідно до Договору від 28.11.2019 року ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" відступив ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги за кредитним договором №3/2 від 26.08.2007 року.

Виходячи із наведеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 лютого 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором №3/2 від 26.06.2007 року, станом на 06.06.2015 в розмірі 8071,78 (вісім тисяч сімдесят один) доларів США та простроченої комісії в розмірі 285,16 грн.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 2876 (дві тисячі вісімсот сімдесят шість) гривень 67 копійок судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором №3/2 від 26.06.2007 та ухвалити нове судове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що заявлені вимоги Банку про стягнення заборгованості в солідарному порядку є незаконними, оскільки порука була припинена.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

За правилами частини першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 375/250/18.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 рішення суду оскаржується лише в частині солідарного стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №3/2 від 26.06.2007, отже в решті рішення суду апеляційним судом не переглядається.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 26.06.2007 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3/2, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8925 доларів США, зі сплатою 13% річних, згідно з графіком погашення кредиту, шляхом внесення коштів на поточний рахунок через касу Банку та безготівковим перерахуванням, у сумі не менше чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених у Графіку. Термін повернення кредиту - 25.06.2022 року.(т.1 а.с.5-10).

Кошти були надані на придбання нерухомого майна-квартири АДРЕСА_1 .

При умові невиконання Позичальником /майновим поручителем п.2.7.12 та 2.7.13 договору плата за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі 26% річних.

Відповідно до п. 1.4.1 Договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 13,52 грн., що становить 0,03 % від суми кредиту.

Пункт 4.3 Договору передбачає, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, Позичальник сплачує штраф в розмірі 20% від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів.

Відповідно до п.2.4.2 Договору розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється у валюті кредиту щомісячно у день сплати, який визначений у Графіку. Плату за обслуговування кредитом передбачену п. 1.4.1 Договору клієнт сплачує щомісячно в день сплати процентів та кредиту, наведеному в Графіку (п.2.4.3 Договору).

Договором від 19 травня 2009 року про внесення змін №2 до кредитного договору №3/2 від 26.06.2007 сторони домовилися внести наступні зміни до умов Договору, а саме викласти у новій редакції адресу та банківські реквізити Сторін за Договором ( т.1 а.с.15).

Згідно Графіку погашення заборгованості за кредитним договором №3/2 ОСОБА_1 зобов`язаний до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитом та відсотками (т.1 а.с.11 -14).

З метою забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 26.06.2007 року між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені окремі договори поруки, відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно в повному обсязі несуть відповідальність перед Банком у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором (т.1 а.с.20, 24).

Судом першої інстанції також встановлено, відповідно до Договору від 28.11.2019 року ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" відступив ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги за кредитним договором №3/2 від 26.08.2007 року.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з названою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, перше порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 допустив у березні 2008 року, а з червня 2014 року взагалі припинив повертати банку кредитних коштів та відсотків за користування кредитом. Останній платіж відповідач здійснив 06.06.2014 року.

Отже, наступний платіж щодо погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості по кредиту і відсотків позичальник мав здійснити 10 липня 2014 року.

Пунктом 4.1. договору поруки від 26 червня 2007 року сторони визначили, що порука припиняється, якщо кредитодавець протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Тобто сторони встановили строк дії поруки.

Враховуючи умови договору поруки про її припинення, строк виконання зобов`язань за кредитним договором липень 2014 року та звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором липень 2015 року, то порука не є припиненою.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

Разом з тим, враховуючи, що за кредитним договором №3/2 від 26 червня 2007 року було укладено окремі договори поруки з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , то необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором солідарно з позичальника та окремо з кожного поручителя, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

В решті рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 лютого 2022 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором №3/2 від 26.06.2007 року, станом на 06.06.2015 в розмірі 8071,78 (вісім тисяч сімдесят один) доларів США та простроченої комісії в розмірі 285,16 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором №3/2 від 26.06.2007 року, станом на 06.06.2015 в розмірі 8071,78 (вісім тисяч сімдесят один) доларів США та простроченої комісії в розмірі 285,16 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.08.2022.

Головуючий Судді