Ухвала

26 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 531/352/22

провадження № 61-7349 ск 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 13 червня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

1. У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила суд видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього обов`язків: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 200 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, в тому числі, користуватися автомобілем марки Toyоta Land Cruiser, державний номер НОМЕР_1 , власником якого ОСОБА_1 .

2. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2022 року заяву задоволено частково. Видано обмежувальний припис, яким вжито наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладено на нього обов`язки: заборонено ОСОБА_2 перебувати у місці постійного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 3 місяців; заборонено ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання постраждалої особи - ОСОБА_1 , строком на 3 місяців; ОСОБА_2 усунути перешкоди у користування майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, у тому числі, користуватися автомобілем марки Toyota Land Cruiser, д. н. з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

3. Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 червня 2022 року апеляційну скаргу відповідача задоволено. Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2022 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 відмовлено.

4. У серпні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 13 червня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 13 червня 2022 року та залишити в силі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2022 року.

5. Оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 разом із касаційною скаргою подала клопотання про поновлення такого строку.

6. Підставою для поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначає, те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції був отриманий нею 20 червня 2022 року. Після цього 12 липня 2022 року, тобто у встановлений законом строк, вона через свого представника ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 13 червня 2022 року, однак ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2022 року касаційну скаргу було їй повернуто. Про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 стало відомо 24 липня 2022 року.

7. Касаційна скарга повторно надіслана заявником 28 липня 2022 року, що підтверджується відповідним відбитком штемпеля Акціонерного товариства «Укрпошта».

8. За приписами статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

9. Враховуючи наведені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що первинно заявник звернувся до суду касаційної інстанції в межах строку встановленого статтею 390 ЦПК України, а повторно, після отримання ухвали Верховного Суду від 18 липня 2022 року, в найкоротший строк (протягом 4-х днів), що дає підстави для висновку про те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

10. Також підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

11. Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

12. Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

13. Обґрунтовуючи неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

14. Так, заявник у своїй касаційній скарзі, серед іншого, вказує на те, що суд апеляційної інстанції прийняв оскаржуване судове рішення без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, викладених у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19, від 27 листопада 2019 року у справі № 753/23624/18, від 19 травня 2020 року у справі № 404/5203/19 та інших.

15. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.

16. З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 124, 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 13 червня 2022 року.

3. Відкрити касаційне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 13 червня 2022 року.

4. Витребувати із Карлівського районного суду Полтавської області матеріали цивільної справи № 531/352/22.

5. Надіслати цю ухвалу скаржнику та учасникам справи, яким додатково надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

6. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров