Провадження № 2/337/1321/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Коваленко В.С.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказуючи, що 10.09.2021 року вони зареєстрували шлюб у Хортицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №361. Також зазначає, що подружжя має малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає з відповідачкою. Приблизно з грудня 2021 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на ведення спільного господарства, взаємні права та обов`язки у шлюбі. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити його інтересам.

Ухвалою суду від 24.05.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні за участю сторін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 16.06.2022р. сторонам було надано строк для примирення тривалістю 2 місяці.

Після спливу строку, наданого судом на примирення, представник позивача адвокат Ярошенко О.О. подав письмову заяву в якій повідомив, що примирення між подружжям не відбулося, просить судовий розгляд проводити у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить у задоволенні позову відмовити. Пояснила, що з позивачем разом не проживають з лютого 2022 року, він наразі проходить службу в ЗСУ. Крім того зазначає, що у них від шлюбу є малолітня донька, яка повинна жити в повноцінній родині. Вважає, що шлюб можливо зберегти, але за час наданий судом для примирення, відновлення сім`ї не відбулось.

Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України .

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено право особи , яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 10.09.2021 року у Хортицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №361.

Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачкою.

Судом також встановлено, що на даний час шлюбні відносини сторін фактично припинені, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. Сім`я сторін розпалась остаточно, примирення між сторонами у наданий судом строк не відбулось, шлюб сторін існує формально.

Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду вказує, що шлюбні відносини подружжя фактично припинені в грудні 2021 року. Відповідачка в судовому засіданні зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинені в лютому 2022 року.

При ухваленні рішення суд враховує, що жодна із сторін будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів щодо конкретного часу припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства не надала. При цьому суд враховує, що сторони не спростовують той факт, що подружжя на даний час не підтримує шлюбні відносини.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та обставини, які свідчать про припинення сімейних відносин, небажання позивача на примирення та збереження сім`ї, що останній наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Доводи відповідачки ОСОБА_1 про те, що розірвання шлюбу суперечить інтересам малолітньої доньки, суд не приймає, оскільки положеннями ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Посилання відповідачки ОСОБА_1 на можливість збереження сім`ї, самі по собі не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки позивач ОСОБА_2 категорично заперечує проти збереження шлюбу.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Керуючись ст.ст. 24, 110, 112 СК України; ст.ст. 10,11,60, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 10.09.2021 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №361 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2022 року.

Суддя М.В.Сидорова

02.09.2022