26.08.2022 Єдиний унікальний № 372/3970/21 провадження № 2/371/147/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року м. Миронівка

ЄУН 372/3970/21

Провадження № 2/371/147/22

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Горкуші О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 27 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 24027, відповідно до якого з позивача ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» належить стягнути заборгованість у розмірі 46050,65 грн. за кредитним договором № 801 від 01 червня 2019 рок укладеним між позивачем та АТ «ПУМБ».

Оспорюваний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, яким 14 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66808499.

Вважає, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, що не був посвідчений нотаріально.

Зазначив, що з 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин, оскільки постанову Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 24027, вчинений 27 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, згідно якого з позивача ОСОБА_1 належить стягнути на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 46050,65 грн.

Також просив стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору у розмірі 908,00 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 2 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11 лютого 2022 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

02 грудня 2021 року відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою місцезнаходження.

10 грудня 2021 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено уповноваженому представнику відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 14 грудня 2021 року.

13 грудня 2021 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено третій особі, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 21 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи

Судом встановлені такі фактичні обставини.

01 червня 2019 року ОСОБА_1 підписав заяву № 801 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у якій вказано, що ОСОБА_1 з відкриттям поточного рахунку у гривнях в АТ «Перший Український міжнародний банк», отриманням кредитної картки з встановленим кредитним лімітом у розмірі 30 000 грн.

На вказаній заяві 27 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 24027 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 801 від 01 червня 2019 року.

У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 30 січня 2021 року по 13 липня 2021 року, строк платежу за кредитним договором № 801 від 01 червня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості складає 45 800 грн. 65 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 6 770 грн. 92 коп.; простроченої заборгованістю за процентами 8 625 грн. 77 коп.; строкової заборгованості за сумою кредиту 28 905 грн. 85 коп., строкової заборгованості за процентами 1 498 грн. 11 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача у розмірі 250 грн.

Вказані обставини підтверджуються даними заяви № 801 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 13), виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О № 24027 від 27 серпня 2021 року (а.с. 12).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. від 14 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66808499 на підставі виконавчого напису № 24027, виданого 27 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 45 800 грн. 65 коп., а постановою від 22 вересня 2021 - звернуто стягнення на доходи боржника (а.с. 14,15).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до правил вказаної статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Правилами підпунктів 1.1.,1.2. пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі по тексту Порядок), встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно підпункту 3.1. пункту 3 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

За приписами підпунктів 3.5. пункту 3 глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у звязку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 28 серпня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Вчиняючи зазначений виконавчий напис, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Таким чином, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази свідчать про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Висновки за результатами розгляду

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на не посвідченому нотаріально кредитному договорі, що свідчить про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису.

Позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені матеріалами справи, а тому позов є доведеним.

Щодо розподілу судових витрат

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок за подання позовної заяви та в сумі 454 гривні за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача в сумі 1362 гривні.

Крім того позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За правилами частини 2 та частини 3 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № б/н/21 від 15 вересня 2021 року, Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги № б/н/21 від 15 вересня 2021 року від вересня 2021 року, акт виконаних робіт від 06 жовтня 2021 року, платіжні доручення № 73220779 від 22 вересня 2021 року, № 74635665 від 06 жовтня 2021 року та 5 листопада 2021 року на загальну суму 5000 гривень.

Відповідачами клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами не заявлялося.

Вказані витрати пов?язані з розглядом справи, документально підтверджені, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, дій сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Вирішення питання про скасування заходів забезпечння позову

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11 лютого 2022 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

За змістом статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує в тому числі питання про підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у випадку скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Оскільки суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, заходи забезпечення позову, встановлені відповідно до ухвали від 11 лютого 2022 року, продовжують діяти в порядку і у строки встановлені ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» до моменту закінчення виконавчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 24027, вчинений 27 серпня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, згідно якого із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» належить стягнути грошові кошти в загальній сумі 46 050 гривень 65 копійок.

Стягнути з акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 908 гривень 00 копійок судового збору та 5000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, всього 5908 (п`ять тисяч дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», , адреса місцезнаходження: будинок під номером 4, вулиця Андріївська, місто Київ.

Третя особа:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: приміщення під номером 3, будинок під номером 15, проспект Григоренка, місто Київ.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук