Справа №705/3266/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Піньковського Р.В.

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Уманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті військовослужбовця на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті військовослужбовця на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, в обґрунтування вказавши, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у складі групи, яку очолював лейтенант ОСОБА_3 , заступник командира 3 танкової роти з морально-психологічного забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , було здійснено марш з населеного пункту Красна Поляна Донецької області до населеного пункту Георгіївка. По маршруту слідування було вогневе зіткнення з невідомим підрозділом збройних сил Російської Федерації у складі трьох БМП. Здійснивши розворот, почали рухатися в бік населеного пункту Новопетрівка. В бік автомобіля ВАЗ-2105, у якому пересувався головний сержант - командир танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_2 , був відкритий вогонь з БМП, внаслідок обстрілу він отримав поранення не сумісне з життям. В ході бойового зіткнення евакуація тіла старшого солдата, а саме її сина ОСОБА_2 , була неможлива.

Вона, як мати загиблого, 19.08.2022 року звернулася до Уманського відділу ДРАЦС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо реєстрації смерті сина, але з`ясувалося, що отримати свідоцтво про смерть сина вона позбавлена можливості, оскільки подія мала місце на непідконтрольній Україні території, а також було роз`яснено, що вирішити таке питання можливо в судовому порядку.

У зв`язку з тим, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть сина, вона вимушена звернутися до суду з цією заявою.

Просить суд в порядку ст. 317 ЦПК України встановити факт смерті її сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ІНФОРМАЦІЯ_7 на тимчасово окупованій території України, а саме в населеному пункті Красна Поляна Донецької області (Старомлинівська територіальна громада) загинув внаслідок ушкодження вогнепальною зброєю та внаслідок військових дій, що підтверджується поясненнями свідків подій, актом про настання смерті № 11 від 15.04.2022 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, при зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті сина, просила суд справу розглянути у її відсутність та заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Уманського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені своєчасно, про причини неявки суд не повідомляли.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно положень ч. 3 ст. 284 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06 травня 1989 року Степанківською сільською радою Уманського району Черкаської області.

Згідно акту № 11 від 15 квітня 2022 року, складеного майором ОСОБА_4 , командиром танкового батальйону військово частини НОМЕР_2 ; майором ОСОБА_5 заступником командира танкового батальйону з тилу військової частини НОМЕР_2 ; молодшим сержантом ОСОБА_6 , командиром танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини старшим стрільцем 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , засвідчено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 о 10 годині 25 хвилин старший солдат ОСОБА_2 загинув внаслідок наступних обставин: у складі групи, яку очолював лейтенант ОСОБА_3 , заступник командира 3 танкової роти з морально-психологічного забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , було здійснено марш з населеного пункту Красна Поляна Донецької області. По маршруту слідування було вогневе зіткнення з невідомим підрозділом збройних сил Російської Федерації у складі трьох БМП. Внаслідок обстрілу, знаходячись на задньому пасажирському сидінні автомобіля, старший солдат ОСОБА_2 отримав поранення не сумісні з життям. В ході бойового зіткнення евакуація тіла старшого солдата ОСОБА_2 була неможлива.

Згідно витягу з наказу № 578 від 15.04.2022 року командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності), у зв`язку з рапортом №5679 від 15.04.2022 року стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_7 приблизно о 10 годині 25 хвилин, у складі групи, яку очолював лейтенант ОСОБА_3 , загинув старший сержант ОСОБА_2 . У зв`язку з цим було наказано провести службове розслідування, в ході якого встановити наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, її обставини, наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, якими вчинено правопорушення.

В ході судового розслідування було опитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , командира танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , командира танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заступника командира танкового батальйону з тилу військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується бланками отримання пояснень.

Згідно акту службового розслідування, складеного 16 квітня 2022 року комісією у складі: голови комісії - полковника ОСОБА_13 заступника військової частини НОМЕР_2 ; членів комісії - старшого офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_7 , начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_8 , начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_9 , заступника командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_10 , було проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_2 . Комісією було встановлено опис обставин вчиненого правопорушення, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_7 приблизно о 10 годині 25 хвилин, у складі групи, яку очолював лейтенант ОСОБА_3 , заступник командира 3 танкової роти з морально-психологічного забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , було здійснено марш з населеного пункту Красна Поляна Донецької області. По маршруту слідування було вогневе зіткнення з невідомим підрозділом збройних сил Російської Федерації у складі трьох БМП. Внаслідок обстрілу, знаходячись на задньому пасажирському сидінні автомобіля, старший солдат ОСОБА_2 отримав поранення не сумісні з життям. В ході бойового зіткнення евакуація тіла старшого солдата ОСОБА_2 була неможлива.

Факт загибелі військовослужбовця підтверджується поясненнями свідків події, актом про настання смерті № 11 від 15.04.2022 року. За даним фактом командиром танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_4 було подано рапорт від 15.04.2022 року вх. № 5679.

Комісією внаслідок службового розслідування було визначено наступне.

Факт смерті головного сержанта-командира танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_2 стався внаслідок ушкодження вогнепальною зброєю та внаслідок військових дій, згідно з вимогами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» смерть військовослужбовця сталася під час проходження служби за контрактом в Збройних Силах України та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Смертельне поранення військовослужбовцем отримано під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської федерації на території Донецької області.

У вказаному акті наявні відомості про особу загиблого: головний сержант-командир танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, з вищою освітою, призваний Уманським РВК Черкаської області, домашня адреса: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_4 . Близькі родичі загиблого: мати ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене також підтверджується витягом з наказу № 281 від 17.04.2022 року командира військової частини НОМЕР_2 «Про результати службового розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_2 »

Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14.06.2022 № 119, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2022 за № 672/38008 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75» Старомлинівська сільська територіальна громада Волноваського району Донецької області, до якої віднесено населений пункт Красна Поляна, розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій та перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Крім того, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та який станом на час розгляду справи продовжено до 21 листопада 2022 року Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, що затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, що затверджений Законом України № 2212-IX від 25.05.2022, та Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, що затверджений законом України № 2219-IX від 15.05.2022.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року № 1064.

За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, в редакції, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України № 1154/5 від 22.11.2007 року, з наступними змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації є: лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті в певний час.

Вказані вище нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що заявник немає можливості отримати документ встановленої форми про смерть сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанки Черкаського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , рнокпп НОМЕР_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Красна Поляна Донецької області (Старомлинівська територіальна громада), внаслідок ушкодження вогнепальною зброєю та внаслідок військових дій, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, а саме частиною першої статті 1, визнано Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме:

1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей;

2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини;

3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Особливості реалізації інших прав і свобод цивільного населення та вчинення правочинів на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначаються законами України.

Згідно з положеннями абзацу третього статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Частиною 1 статті 17 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , породжує юридичні наслідки для заявника оскільки необхідне для проведення державної реєстрації смерті та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер на території тимчасово непідконтрольній Україні, на якій введено воєнний стан, та яка є тимчасово окупованою територією України, визначеною такою відповідно до законодавства, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі копії акту № 11 від 15.04.2022 року, складеного майором ОСОБА_11 , майором ОСОБА_5 , молодшим сержантом ОСОБА_6 та затвердженим командиром військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_12 , тому вимоги заявника про встановлення факту смерті ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті свого сина на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документ, передбачений законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у населеному пункті Красна Поляна Донецької області, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 89, 264, 265, 268, 293, 294, 317, 319, 430, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Уманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті військовослужбовця на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанки Черкаського району Черкаської області, паспорт серії НОМЕР_5 , рнокпп НОМЕР_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Красна Поляна Донецької області (Старомлинівська територіальна громада).

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Р. В. Піньковський