Справа № 619/460/22
Провадження № 2/535/337/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06 вересня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на праві приватної власності належить будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2021, посвідченого приватним нотаріусом Коробець О.М., зареєстрованого в реєстрі за №4828.

Його колишня дружина відповідач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з липня 2021 року покинула місце мешкання та з того часу не проживає в його будинку.

Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 27.11.2018 і по теперішній час.

Її особистих речей не має, кореспонденція та листи на ім`я відповідача на вказану адресу не надходять.

Відповідно до вимог чинного законодавства, позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та відповідача. Відповідач добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

09 лютого 2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі і призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від відповідача не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Котелевського районного суду Полтавської області, з заявами до суду не зверталася, в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України.

Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданогоДергачівським РВ ГУДМС України в Харківській області, дата видачі 16.12.2014.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2021, посвідченого приватним нотаріусом Коробець О.М., зареєстрованого в реєстрі за №4828, є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей Дергачівської міської ради від 09.02.2022 про реєстрацію місця проживання, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач в вищевказаному будинку не проживає з 01.06.2021, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Фісуном В.О. від 31.01.2022, завірений Кученко С. 01.02.2022.

Оскільки, протягом більш ніж шести місяців відповідач в будинку не мешкає, згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України вона втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач в належному позивачу будинку не проживає, участі в його обслуговуванні та сплаті всіх комунальних платежів не приймає, особистих речей її в будинку не має, кореспонденція та листи на її ім`я по вказаній адресі не надходить, права власності на будинок вона не має, однак вона залишається бути зареєстрованою в належному позивачу будинку.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2021, посвідченого приватним нотаріусом Коробець О.М., зареєстрованого в реєстрі за №4828, є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідност.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача більше десяти років, витрат по утриманню житла та сплати комунальних послуг не несе, ніякої домовленості щодо подальшого користування житлом сторони не укладали, тому право власності позивача підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставі ст.ст. 16, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, керуючись ст.ст. 7, 8, 18, 76, 81, 259, 263-265, 268, 274, 280-284, 288-289, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Жорняк