ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м.Суми

Справа №591/7928/21

Номер провадження 22-ц/816/739/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 травня 2022 року, ухвалене у складі судді Клименко А.Я. в м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 03 червня 2022 року,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, які стягуються на користь ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 16 травня 2008 до 08 серпня 2016 року сторони перебували в шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_4 .

Після розірвання шлюбу за двосторонньою угодою з відповідачкою він надавав визначене сторонами грошове матеріальне утримання на дітей. Проте, 1 жовтня 2021 року від Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми отримав розрахунок № 18, згідно з яким судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2021 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника податків, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 08 вересня 2021 року. Згідно вказаного розрахунку сума аліментів, яка підлягає стягненню, становить 4122 грн 33 коп.

Позивач зазначав, що така сума є для нього обтяжливою і він не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки на його утриманні окрім спільних з відповідачкою дітей перебувають дочка від першого шлюбу ОСОБА_5 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та дочка від третього шлюбу - ОСОБА_6 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Крім того, на даний час він офіційно не працевлаштований, так як займається вихованням та доглядом за найменшою дитиною. У своїй власності не має ні об`єктів нерухомості, ні земельної ділянки, ні автотранспорту. Він також не здійснював придбання матеріальних засобів на значну суму.

Просив зменшити розмір аліментів та встановити відповідне стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 2510 грн на двох дітей щомісячно, що складає 50% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на кожну дитину.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його до апеляційного суду. У своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та прийняти нове, яким повністю задовольнити його вимоги щодо зменшення розміру аліментів.

Обґрунтовує свою позицію тим, що суд першої інстанції вибірково брав докази та поверхнево досліджував обставини справи. Зокрема, взяв до уваги лише доводи сторони відповідача, а його докази про зміну матеріального та сімейного стану, а також погіршення здоров`я, проігнорував. Так, в судовому рішенні вказано, що зменшення розміру аліментів буде порушувати права спільних дітей позивача та відповідача, натомість суд упустив той факт, що на утриманні апелянта перебуває ще двоє дітей від інших шлюбів, які також потребують рівнозначного матеріального забезпечення. Тож, таким судовим рішення Зарічного районного суду м. Суми, порушуються права інтереси інших його дітей.

Крім того, апелянт також зазначає, що в січні 2022 року він тяжко захворів на коронавірус. В результаті перенесеного захворювання його стан здоров`я погіршився, оскільки як ускладнення він захворів на гепатит. Наразі йому доводиться проходити лікування за кордоном, що потребує додаткових матеріальних затрат. Разом з тим, внаслідок наявного захворювання та ускладнень у нього знизилася працездатність і він не в змозі отримувати високі заробітки.

У відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення залишити без змін, оскільки батька дітей не надав доказів погіршення його матеріального стану на даний час.

Позивач до суду не прибув, в поданій апеляційній скарзі просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача просила рішення залишити без змін, бо на даний час відповідач сплачує аліменти на двох інших дітей добровільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що 16 травня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, який 08 серпня 2016 року заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми було розірвано (а.с.26,36).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін під час шлюбу народилася перша спільна дитина син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 22), а 02 березня 2015 року друга - ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 23).

10 січня 2018 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народилася донька ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.24).

15 вересня 2021 року Зарічним районним судом м. Суми видано судовий наказ у цивільній справі №591/6503/21, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 8 вересня 2021 року (а.с.33-35).

Оскільки стягнення аліментів на утримання дітей від шлюбу з ОСОБА_2 вирішувалося за правилами наказного провадження, суд не з`ясовував обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України.

Проте, на утриманні ОСОБА_1 також перебуває донька від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка на час навчається на 4 курсі Сумського національного аграрного університету на денні формі навчання, і позивач добровільно сплачує їй аліменти у твердій грошовій в розмірі 500 - 1000 грн. в місяць.

Ці обставини відповідачем визнано і доведено випискою з банківського рахунку позивача (а.с.93)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на користь відповідача щомісячний розмір стягнення становить 3160,46 грн 4122,33 грн. (а.с.8).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з позивачем за данною адресою проживають малолітня донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 , та дружина ОСОБА_7 .

Отже, як сам факт існування у позивача обов`язку в наданні матеріальної допомоги на утримання усіх чотирьох дітей, так і фактичне надання ним такої матеріальної допомоги дітям в суді знайшло свого підтвердження на підставі виписок з його карткового рахунку в АТ КБ «Приватбанк».

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено визначених законом підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів. Зокрема, після ухвалення рішення про стягнення аліментів він не надав жодних належних доказів, які б підтверджували, що його матеріальне становище дійсно погіршилось чи погіршився стан його здоров`я. При цьому суд зауважив, що зменшення розміру аліментів не відповідає інтересам дітей та ставить їх у несприятливі умови в частині матеріального забезпечення. Тож, фактичне втручання держави у спосіб зменшення сплачуваних на дітей аліментів в судовому порядку не є необхідним ні в інтересах самих дітей, ні в інтересах дотримання розумного балансу між виплатами.

Однак, колегія суддів апеляційного суду з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, в ч.ч. 1, 2 даної статті зазначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох дітей і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, враховуючи наведені норми матеріального закону, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналіз вищевикладених норм права та ст. 192 СК України, дає підстави для висновку що зміна сімейного стану є самостійною підставою для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно з положеннями статті 70 ЗУ «Про виконавче провадження розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У разі стягнення аліментів із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості не більше, аніж 50%.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що всі обставини, на які позивач посилався у своїй позовній заяві про зменшення розміру аліментів, існували на момент видачі Зарічним районним судом м. Суми судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання спільних з відповідачкою дітей. Зокрема, позивач і на момент видачу судового наказу, і на момент подачі позову про зменшення аліментів не працював, його сімейний стан не змінився, а докази погіршення стану здоров`я не надавалися.

Однак, колегія суддів зауважує, що оскільки судове рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 приймалося в порядку наказного провадження, то розгляд справи відбувався без дослідження обставин, які враховуються при визначені розміру аліментів, а саме з`ясування спроможності відповідача сплачувати аліменти в заявленому заявницею розмірі на підставі її заяви. Більше того, із тексту судового наказу вбачається, що не було відомо суду обставини про утримання ОСОБА_1 ще двох дітей, народжених від в інших шлюбах, крім спільних із заявницею.

Також апелянтом в ході апеляційного розгляду була надана медична довідка ТОВ «Медичний центр «КЕХРА» від 08.06.2022 р. про те, що у нього під час лікування Covid-19 було діагностовано тяжке хронічне захворювання, що вимагає постійного лікування та спостереження.

Оскільки цивільний процесуальний закон України не передбачає можливості скасування судового наказу у випадках його видачі відповідно до п.4 ч. 1 ст.161 ЦПК України, а лише шляхом подання позову про зменшення розміру аліментів, то суд першої інстанції повинен був надати правову оцінку обставинам, викладених позивачем в обґрунтування підстав для зменшення призначеного судом розміру відповідно до приписів ст. 182 СК України, які мають значення для справи.

За змістом частин 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Беручи до уваги вище викладене та виходячи із принципів пропорційності, диспозитивності, змагальності, дотримуючись справедливості та розумності, колегія суддів вважає, що позивач на законних підставах обґрунтував свої вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання спільних дітей з відповідачкою, на що не звернув уваги місцевий суд та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, не врахував, що діти ОСОБА_1 , народжені в інших шлюбах ( з урахуванням що повнолітня донька від першого шлюбу на даний час не працює через навчання, а остання донька є малолітньою) матимуть абсолютно рівні права на матеріальну допомогу від батька та буде усунений непропорційний розподіл доходу позивача між його утриманцями.

Отже, розмір аліментів, який стягується на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, визначений судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2021 року, слід зменшити до 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), який буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_8 повноліття, оскільки відповідно до частини 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача, ані платника аліментів.

Відповідно до ст. 374, 376 ЦПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, визнає дововди апеляційної скарги таими, що дають підстави для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 травня 2022 року скасувати.

Зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2021 року, який стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), і який підлягають стягненню до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_8 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повне судове рішення складено 25 серпня 2022 року.

Головуючий С.С. Ткачук

Судді О.І. Собина

О.Ю. Кононенко