ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1034/21 Номер провадження 22-ц/814/1875/22Головуючий у 1-й інстанції Погрібняк О. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М., при секретарі судового засідання: Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2022 року (ухвалене суддею Погрібняк О.М., повний текст рішення складено суддею 18 лютого 2022 року) у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Полтавській області про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.11.2014 між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 096/11/2014/0053, за яким він отримав кредит у розмірі 246792,00 грн. строком з 18.07.2014 по 17.11.2021 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19,90% річних. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та Позичальником 18.11.2014 укладено Договір застави транспортного засобу, за яким ОСОБА_2 передав у заставу належний йому автомобіль марки CHEVROLET, модель TRACKER, 2014 року випуску, тип - легковий універсал В, номер шасі № НОМЕР_1 , колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Обтяження вказаного транспортного засобу було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, що станом на 16.05.2021 становить 552932,46 грн. та складається із строкової заборгованості за кредитом в розмірі 31128,48 грн., простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 211358,83 грн., поточної заборгованості за процентами в розмірі 2144,67 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 308300,49 грн. Переданий у заставу транспортний засіб без згоди банку був відчужений ОСОБА_2 . Останнім власником автомобіля марки CHEVROLET, модель TRACKER, 2014 року випуску, тип - легковий універсал В, номер шасі № НОМЕР_1 , колір сірий є відповідач ОСОБА_1 .

У зв?язку з чим, позивач просив: в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 096/11/2014/0053 від 18.11.2014 та Договором застави (транспортного засобу) від 18.11.2014 в сумі 246792,00 грн, звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу на публічних торгах у порядку виконавчого провадження - автомобіль марки CHEVROLET, модель TRACKER, 2014 року випуску, тип - легковий універсал -В, номер шасі № НОМЕР_1 , колір - сірий, що належить ОСОБА_1 ; встановити початкову ціну реалізації предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, що буде проведена суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; за рахунок коштів отриманих від реалізації на прилюдних торгах предмету застави задовольнити вимоги АБ «Укргазбанк» в сумі 552932,46 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2022 року у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився ПАТ АБ «Укргазбанк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав змінити рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2022 року в частині відмови у задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності та задовольнити позовну заяву АБ «Укргазбанк» в повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції в мотивувальній та резолютивній частині підлягає зміні, оскільки воно ухвалено в результаті невідповідності висновків обставинам справи та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, що полягає у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню.

Зокрема вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову через пропуск Позивачем строком позовної давності. Вважає, що у вказаних правовідносинах мали бути застосовані норми ст. 266 ЦК України, що встановлює особливості застосування позовної давності до додаткових вимог, якими є вимоги про звернення стягнення на предмет застави, що є предметом позову у справі №536/1034/21, а також ст. 19 ЗУ «Про заставу», якою передбачено обсяг вимог заставодержателя, що задовольняються за рахунок предмета застави. Крім того, судом не прийнято до уваги наявні в матеріалах справи докази виникнення забезпечених заставою основних зобовязань після 27.05.2016 року. Вказує, що строк позовної давності щодо вимог про звернення стягнення на предмет застави не сплив, оскільки не спливли строки позовної давності за основними зобов?язаннями, що виникли на підставі Кредитного договору.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній спростовуючи доводи, які викладені в апеляційній скарзі, та підтримуючи рішення суду першої інстанції прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. На момент розгляду справи сторони та інші особи по справі, будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 18.11.2014 між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 096/11/2014/0053, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 246792,00 грн. строком з 18.07.2014 по 17.11.2021 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19,90% річних.

18.11.2014 для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №096/11/2014/0053 між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір застави транспортного засобу, за яким ОСОБА_2 передав у заставу належний йому автомобіль марки CHEVROLET, модель TRACKER, 2014 року випуску, тип - легковий універсал В, номер шасі № НОМЕР_1 , колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За п.п. 3.3.5. Договору застави транспортного засобу від 18.11.2014 ОСОБА_2 зобов`язався не здійснювати відчуження, заміну або будь-яку передачу предмета застави (в оренду, лізинг, страхування, управління тощо) без письмової згоди заставодержателя.

Відповідно до витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна №45646817 від 18.11.2014 за Договором застави транспортного засобу від 18.11.2014 було зареєстровано заборону відчуження на об`єкт: автомобіль легковий CHEVROLET TRACKER, 2014 року випуску легковий універсал В, номер об`єкта № НОМЕР_3 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , №куз. НОМЕР_4 , колір сірий.

27.05.2016 рішенням Бородянського районного суду Київської області у справі №360/345/16-ц задоволено позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 096/11/2014/0053 у розмірі 271559,49 грн. та судові витрати.

В рішенні суду зазначено, що ОСОБА_2 умови кредитного договору №096/11/2014/0053 належним чином не виконував і станом на 07.10.2015 його заборгованість склала 271559,49 грн., яка складається з: 233238,12 грн. заборгованість по кредиту строкова, 9249,19 грн. заборгованість по кредиту прострочена, 947,28 грн. заборгованість по процентах поточна, 28124,9 грн. заборгованість по процентах прострочена.

За наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 16.05.2021 заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем за Кредитним договором №096/11/2014/0053 від 18.11.2014 становить 552932,46 грн. та складається із строкової заборгованості за кредитом в розмірі 31128,48 грн., простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 211358,83 грн., поточної заборгованості за процентами в розмірі 2144,67 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 308300,49 грн.

20.10.2017 ОСОБА_3 купив за 219836,19 грн. у ОСОБА_4 автомобіль марки CHEVROLET, модель TRACKER, легковий універсал - В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2014 року випуску, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу №4641/2017/673654 від 20.10.2017. Цей договір був підписаний сторонами і оформлений у сервісному центрі МВС №4641 у Львівській області.

Відповідно до умов Договору купівлі-продажу №4641/2017/673654 від 20.10.2017 продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним договором належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не є предметом спору у суді.

Згідно з витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53766928 від 20.10.2017 та №53798983 від 25.10.2017 за такими параметрами: тип обтяження усі типи, тип особи фізична, ОСОБА_4 , , номер об`єкта KL1BG7689EB511081, номер державної реєстрації НОМЕР_5 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформація відсутня.

Відповідно до листа регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області №31/13-4641Ад-10з від 28.08.2020 станом на 20.10.2017 транспортний засіб CHEVROLET TRACKER, 2014 року випуску, № кузова НОМЕР_4 не перебував у розшуку, під забороною відчуження або під арештом.

Відповідно до листа регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Полтавській області №К-11/Аз від 18.08.2020 станом на 25.10.2017 обтяження на транспортний засіб CHEVROLET TRACKER, 2014 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_3 були відсутні.

Відповідно до облікової картки транспортного засобу від 25.10.2017 автомобіль марки CHEVROLET, модель TRACKER, 2014 року випуску, тип кузова легковий універсал - В, зареєстровано за ОСОБА_3 та зазначено VIN НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 .

Станом на час розгляду справи власником автомобіля марки CHEVROLET, модель TRACKER, 2014 року випуску, тип - легковий універсал В, номер шасі № НОМЕР_1 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_6 є відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .

З витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 77991823, 77991391 від 09.02.2022 сформованих судом, вбачається, що за параметром серійний номер майна: KL1BG7689EB511081 в реєстрі інформація відсутня, проте за параметром серійний номер майна: Y6DBG7689EB511081 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявна інформація про обтяження транспортного засобу CHEVROLET, модель TRACKER, 2014 року випуску, тип - легковий універсал В, яке зареєстровано 18.11.2014 за №14641568 на підставі Договору застави транспортного засобу від 18.11.2012, за яким боржником є ОСОБА_2 , обтяжувачем АБ «Укргазбанк». Так само наявна інформація про вказане обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна у разі пошуку за параметром номер обтяження №14641568.

Відмовляючи ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що банк скористався своїм правом вимагати від ОСОБА_2 дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується рішенням Бородянського районного суду Київської області від 27.05.2016 року у справі №360/345/16-ц. Тому, саме з часу набрання цим рішенням законної сили у АБ «Укргазбанк» виникло право пред`явити позов про звернення стягнення на предмет застави, яке підлягало реалізації у межах загального строку позовної давності. Проте, АБ «Укргазбанк» цей позов подав 11.06.2021, тобто з пропуском визначеного статтею 257 ЦК України строку, а відповідач заявив про застосування наслідків спливу позовної давності, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави необхідно відмовити.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов?язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

У разі пред?явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов?язання.

Такий висновок суду викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18, який у відповідності до вимог п.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховується іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом встановлено, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 27.05.2016 у справі №360/345/16-ц позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 задоволено, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 096/11/2014/0053 у розмірі 271559,49 грн. та судові витрати.

В рішенні суду зазначено, що ОСОБА_2 умови кредитного договору №096/11/2014/0053 належним чином не виконував і станом на 07.10.2015 його заборгованість склала 271559,49 грн., яка складається з: 233238,12 грн. заборгованість по кредиту строкова, 9249,19 грн. заборгованість по кредиту прострочена, 947,28 грн. заборгованість по процентах поточна, 28124,9 грн. заборгованість по процентах прострочена.

Отже, звернувшись до відповідача з позовом про повернення кредиту у повному обсязі банк змінив строк виконання основного зобов?язання.

Згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як встановлено частиною першою статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

За змістом частини четвертої статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено на 27.05.2016 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак позивач звернувся до суду із зазначеним позовом лише 11.06.2021 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Такий висновок суду викладений у постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі №564/1780/17, який у відповідності до вимог п.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховується іншими судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів вважає, що банк не був позбавлений можливості пред?явити позов щодо звернення стягнення на предмет застави протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого заставою зобов?язання з дня ухвалення Бородянським районним судом Київської області рішення про дострокове стягнення кредитних коштів. Проте, з цим позовом банк звернувся до суду лише 16.06.2021 року тобто більше ніж через три роки після ухвалення 27 травня 2016 року рішення Бородянським районним судом Київської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв?язку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом, визначений статтею 257 ЦК України, про застосування якої заявлено відповідачем в суді першої інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц зроблено висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Таким чином доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 01 вересня 2022 року.

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ П.С. Абрамов _______________ Л.М. Хіль