Справа № 931/222/22
Провадження № 2/931/107/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року смт Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Локачинська лікарня" Локачинської селищної ради Волинської області про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

в с т а н о в и в :

08 червня 2022 року позивач звернувся в суд з позовом до комунального некомерційного підприємства "Локачинська лікарня" Локачинської селищної ради Волинської області про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Позовні вимоги мотивує тим, що у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходилась цивiльна справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до КНП «Локачинська центральна районна лікарня Локачинської районної ради», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2020 року позовні вимоги позивачів задоволено частково та в частині позовної вимоги ОСОБА_1 ухвалено стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Постановою Волинського апеляційного суду від 01.07.2021 року ухвалено змінити рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2020 року в частині розміру відшкодування, а саме: стягнути з КНП «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради в користь ОСОБА_1 25 000 грн завданої моральної шкоди.

Однак, постановою Верховного Суду від 09.02.2022 року постанову Волинського апеляційного суду від 01.07.2021 скасовано, залишивши в силі рішення Луцького міськрайонного суду від 19.11.2020 року.

В ході проведення виконавчих дій рішення суду було виконане, а саме: 29 квітня 2022 року стягнуто з боржника кошти в розмірі 39 697,22 грн, а 05 травня 2022 року було виконане остаточно.

У період з 10.02.2022 року по 05.05.2022 року рішення суду відповідачем не виконувалось, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Просить суд стягнути з КНП «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради в користь ОСОБА_1 3% річних у розмiрi 2418,55 грн та iнфляцiйнi збитки у розмірі 34084,64 грн, всього 36503,19 грн та судові витрати у справі.

Ухвалою судді від 13 червня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

30 червня 2022 року представником відповідача КНП «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради подано відзив на позовну заяву, у якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки термін несплати коштів за рішенням суду тривав з причин, які не залежали від КНП «Локачинська лікарня» Локачинської селищної ради. З дати отримання копії постанови Верховного Суду - 14.04.2022 року і документів про виконавче провадження по мірі поступлення коштів на рахунок підприємства здійснювалось планомірне та регулярне погашення суми заборгованості та виконавчого збору. Крім того, КНП «Локачинська лікарня» 13.04.2022 року зверталося із заявою до Луцького міськрайонного суду Волинської області про відстрочення виконання рішення суду від 19.11.2020 року, однак вказана заява була повернута судом без розгляду.

08 липня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача з проханням задовольнити в повному обсязі його позовні вимоги. Вказує, що з доводами відповідача не погоджується, оскільки те, що відповідачу не було відомо про рішення Верховного Суду від 09.02.2022 року не може бути підставою для звільнення його від обов`язку щодо вiдшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів за неналежне виконання боржником рiшення суду. При цьому, правильнiсть проведеного позивачем розрахунку інфляційних та 3% рiчних відповідач не оспорює.

11 серпня 2022 року ухвалою суду визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень у даній справі, зокрема, щодо розрахунку інфляційних втрат та 3% річних. Розгляд справи відкладено на 10:30 22 серпня 2022 року.

Однак, 22 серпня 2022 року позивач у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив. У відповіді на відзив просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача 22 серпня 2022 року через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Згідно із ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі учасників справи, за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 листопада 2020 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КНП «Локачинська центральна районна лікарня Локачинської ради», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задоволено частково, ухвалено, зокрема, стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи (а.с. 5-9).

Постановою Верховного Суду від 09.02.2022 року вказане рішення Луцького міськрайонного суду від 19.11.2020 року залишено в силі (а.с. 53-65).

ОСОБА_1 звертався до відповідача з вимогою від 05.04.2022 року невідкладно добровільно виконати рішення суду та сплатити 200 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди (а.с.41).

Однак, рішення суду добровільно не виконане та 15 квітня 2022 року постановою головного державного виконавця Локачинського відділу державної виконавчої служби у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Шмідт О.О. відкрито виконавче провадження № 68821448 на підставі виконавчого листа № 520 від 31.03.2022 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Локачинська центральна районна лікарня Локачинської районної ради» в користь ОСОБА_1 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи (а.с. 47). А постановою державного виконавця від 18.04.2022 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках відповідача (а.с.51).

Сторонами не заперечується той факт, що 29.04.2022 року з відповідача було частково стягнуто в порядку примусового виконання суму боргу в розмірі 39 697,22 грн, 05.05.2022 року рішення суду остаточно виконано, тому дана обставина не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом ст.ст. 524, 526, 527, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання , так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тому приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказано, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, також Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі N 910/22034/15, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання зі сплати визначеного судом розміру моральної шкоди, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Оскільки рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2020 року набуло чинності 09.02.2022 року, з 10.02.2022 року у відповідача виник обов`язок зі сплати 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди позивачу, що виконаний повністю в порядку примусового виконання 05.05.2022 року. Отже, позивач має право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних за період з 10.02.2022 року по 05.05.2022 року, що правильно визначено позивачем. При цьому суд не бере до уваги заперечення відповідача, позаяк поважність причин несплати не доведена належними та допустимими доказами, а відповідно до ст.625 ЦК України інфляційні втрати у зв`язку з простроченням виконання боржником грошового зобов`язання нараховуються за весь час прострочення.

Позивачем долучено розрахунки інфляційних збитків та трьох відсотків річних, відповідно до яких інфляційні втрати складають 34084,64 грн, 3% річних - 2 418,55 грн (а.с16,17). Однак, як вбачається із вказаних розрахунків, позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних подвійно із суми боргу 160 302,77 грн. за період з 10.02.2022 по 29.04.2022 року. Правильним є нарахування інфляційних втрат із суми боргу 200 000 грн за період з 10.02.2022 по 29.04.2022 року, що становить 18 926,66 грн., та із суми боргу 160 302,77 грн - за період з 30.04.2022 року по 05.05.2022 року, що становить 0,00 грн. (а не 15 164,64 грн із суми боргу 160 302,77 грн за період з 10.02.2022 року по 05.05.2022 року, як розраховано позивачем). Аналогічно правильним розрахунком 3% річних є нарахування із суми боргу 200000 грн за період з 10.02.2022 року по 29.04.2022 року в сумі 1298,63 грн, та із суми боргу 160 302,77 грн - за період з 30.04.2022 року по 05.05.2022 року в сумі 79,05 грн (а не 1119,92 грн. із суми боргу 160 302,77 грн за період з 10.02.2022 року по 05.05.2022 року, як розраховано позивачем).

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 18 926,66 грн та 3 % річних в розмірі 1 377,68 грн, всього 20 304,34 грн, а отже позов слід задовольнити частково.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача належить стягнути на користь позивача 551,97 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 3-10, 77, 81, 82, 141, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 11, ч. 2 ст. 509, ст. ст. 524, 526, 533-535, 625 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Локачинська лікарня" Локачинської селищної ради Волинської області на користь ОСОБА_1 18 926,66 грн інфляційних втрат та 1 377,68 грн. 3% річних, всього 20 304 (двадцять тисяч триста чотири) грн 34 коп.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Локачинська лікарня" Локачинської селищної ради Волинської області на користь ОСОБА_1 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн 97 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство "Локачинська лікарня" Локачинської селищної ради Волинської області, адреса місцезнаходження: смт Локачі, вул. І.Франка, 19 Волинської області, .

Повний текст рішення складено 25.08.2022 року.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба