Справа № 724/519/22
Провадження № 2/724/273/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що за час перебування у шлюбі із ОСОБА_2 , а саме починаючи із 2010 року по 2014 рік у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та постійно знаходиться на її утриманні. Так, 04 лютого 2014 року їх шлюб із відповідачем було розірвано, а після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». Крім того, у січні 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів із відповідача на утримання їх сина, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, в той час як дитина проживає біля позивача та знаходиться на її повному утриманні. Тому, 24 лютого 2014 року Хотинським районним судом було винесено рішення про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. В даний час такий розмір аліментів, як 500 гривень є зовсім недостатнім для утримання дитини. Так, як починаючи із 2014 року в декілька разі виросли ціни на продовольчі товари, дитячі речі, комунальні послуги (газ, електрика) тощо.

Позивач вказує, що їх син вже протягом останніх восьми років являється інвалідом, із важкою розумовою відсталістю. А враховуючи те, що останнім часом у нього почастішали напади судом, тому час від часу потребує реабілітації та знаходження на стаціонарі в лікарні, що є досить витратним і вимагає значних коштів, яких в позивача немає, так як позивач вимушена супроводжувати його, спостерігати за ним та годувати його, оскільки сам він не в змозі цього робити , враховуючи навіть його десятирічний вік. Також, за рекомендаціями лікарів сину потрібна постійна раціонально збалансована дієта, яка також потребує додаткових коштів Також, потребує постійно кожного дня підгузників, так як самостійно не може ходити в туалет. В той же час, батько дитини - ОСОБА_2 майже зовсім не цікавиться здоров`ям сина, не допомагає йому матеріально, хоча є здоровою, молодою людиною, працює не офіційно, на сезонних роботах у сільській місцевості. Ураховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України, те, що стягнення додаткових витрат пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, який потребує постійного лікування, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів.

Враховуючи вище наведене позивач просить суд змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на підставі рішення Хотинського районного суду від 24 лютого 2014 року з твердої грошової суми 500 грн. на 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім зміни розміру аліментів просить суд, стягувати з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який має важке захворювання, потребує реабілітації та частого знаходження на стаціонарі в лікарні.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 березня 2022 року провадження в справі відкрито та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила суд розглядати справу у її відсутності позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 та його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2014 року справа 724/15/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення повноліття.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2014 року справа № 724/2925/13-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, після розірвання шлюбу позивачу змінено прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

З довідки виданої Рукшинською сільською радою від 21.02.2022 року № 62 в якій вказується, що дійсно на утриманні ОСОБА_1 знаходиться її син ОСОБА_3 та проживає разом з нею.

Як вбачається з виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 23.12.2021 року № 1314, індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 14 від 14.07.2022 року, довідки «Хотинської багатопрофільної лікарні» № 57 та Заключення ЛКК від 14.01.2022 року № 3 виданого КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 має проблеми з здоров`ям, а саме: в наслідок ураження центральної нервової системи у ранньому віці з важкою розумовою відсталістю, судинними нападами. Порушенням поведінки. Потребує носіння підгузків 4 шт. на день розміром № 3 фірмою «Seni» та догляду.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статі 180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини третьої статі 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першою статті 184цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За вимогами частини першої статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, у судовому порядку з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до настання повноліття.

Позивач звертаючись з позовом про зміну розміру аліментів та їх збільшення, позивач посилалась на те, що в декілька разі виросли ціни на продовольчі товари, дитячі речі, комунальні послуги (газ, електрика) тощо. Крім того позивач ніде на працює та утримує сина, який є інвалідок, а тому збільшилися витрати на утримання дитини та мінімальний розмір аліментів змінився і є більшим ніж вона отримує.

Таким чином розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом в якому фактично просить змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення посилаючись на те, що в декілька разі виросли ціни на продовольчі товари, дитячі речі, комунальні послуги (газ, електрика) тощо, а також після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, і відтак попередній розмір стягуваних аліментів цим вимогам не відповідає.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у ст.182 СК, яким визначався розмір 30%).

Однак суд звертає увагу, що зміна закону, яким установлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за №3 зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Крім того, суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину, суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України - 30%).

Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII частину першу статті 71 ЗУ "Про виконавче провадження"доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру передбаченого Сімейним кодексом України.

Таким чином законодавством передбачено механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі, не нижче мінімально гарантованого, передбаченого СК України, при наявності постановленого раніше судового рішення про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17(провадження № 61-51сво18).

Таким чином, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності нової редакції статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, обов`язком державного виконавця відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» є стягнення аліментів у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру передбаченого Сімейним кодексом України.

Крім того, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Позивач не надала до суду достатніх доказів щодо у відповідача змінилося матеріальне становища, а у позивача погіршилося матеріальне становища. Доводи позивача, про те, що збільшилися в декілька разі ціни на продовольчі товари, дитячі речі, комунальні послуги (газ, електрика) суд не вважає їх за достатніми для задоволення позову в частині зміни розміру аліментів.

Оскільки позивач отримує мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлений законодавством та не надала суду достатніх доказів щодо їх зміни.

Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у зв`язку зі зміною матеріального стану однієї зі сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про зміну розміру аліментів та зміну способу їх стягнення слід відмовити.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Також суд повинен вирішити, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою.

Отже, суд звертає увагу, на те, що ОСОБА_3 є інвалідом, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 23.12.2021 року № 1314, індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда № 14 від 14.07.2022 року, довідкою «Хотинської багатопрофільної лікарні» № 57 та Заключенням ЛКК від 14.01.2022 року № 3 виданого КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня», а саме має проблеми з здоров`ям в наслідок ураження центральної нервової системи у ранньому віці з важкою розумовою відсталістю, судинними нападами. Порушенням поведінки. Потребує носіння підгузків 4 шт. на день розміром № 3 фірмою «Seni» та догляду. Дитина перебуває на утримані позивача та проживає разом з нею, що підтверджується довідкою виданою Рукшинською сільською радою від 21.02.2022 року № 62.

Від відповідача до суду відзиву на позовну заяву, заперечень, клопотань, заяв ніяких до суду не надходило.

Крім того, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Таким чином суд вважає, доцільним визначити розмір додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який являється дитиною інвалідом та який становитиме 500 грн., щомісяця, оскільки обов`язок батьків щодо додаткових витрат на утримання дитини є рівним.

Враховуючи вище наведене суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог частково та вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який являється дитиною інвалідом у розмірі 500 грн. щомісячно починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Крім того, згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. У разі задоволення позову судовий збір стягується з відповідача пропорційно задоволених вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 152,84 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191 СК України, ст. 12, 13, 71-89, 141, 274, ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який являється дитиною інвалідом у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.

В інші частині позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 152,84 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25.08.2022 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ